Номер провадження: 22-ц/813/2694/23 
Справа № 501/4038/21
Головуючий у першій інстанції Смирнов  В. В.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді Комлевої О.С., 
суддів: Сєвєрової Є.С., Цюри Т.В.,
з участю секретаря Шлапак А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21 грудня 2021року, постановленого під головуванням судді Смирнова В.В.,у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської міської ради Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
в с т а н о в и в:
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чорноморської міської ради Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просив визначити додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.
В обґрунтування свого позову, позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина. Оскільки, позивач із померлою на час її смерті в шлюбі вже не перебували та спільно не проживали, спадкування за законом було неможливе, а тому позивач не знав про існування заповіту, який був складений ще за життя померлої, та дізнався про нього випадково, на початку жовтня 2021 року.
07.10.2021 року, позивач звернувся до приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Одеського району Одеської області Кушнерової Л.Д. із заявою про прийняття спадщини, яка повідомила його, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померлою ОСОБА_2 було складено заповіт, за яким належну їй частку квартири АДРЕСА_1 вона заповіла ОСОБА_1 , та повідомила про те, що він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а так як він був зареєстрований за іншою адресою не міг автоматично прийняти спадщину, також нотаріусом рекомендовано звернутися до суду для продовження строку для прийняття спадщини.
Позивач вважає, що незнання про наявність заповіту створило для нього об`єктивні труднощі для своєчасного прийняття спадщини після смерті спадкодавеці, а подання заяви до суду є єдиним можливим способом вирішення зазначеної проблеми пропущення строку не з його вини.
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 21 грудня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, якимпозов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги, апелянт зазначає про невідповідність висновків суду щодо ненадання позивачем до суду належних доказів того, що строк звернення з заявою про прийняття спадщину був пропущений з поважних причин, оскільки позивачем з поважних причин був пропущений строк, так як він не знав про існування заповіту.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду надано не було.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.
Учасники справи про призначене судове засідання на 24 травня 2023 року були сповіщені належним чином (а.с. 79-83).
Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.
Клопотань про розгляд справи у режимі відеоконференції учасниками справи до суду подано не було.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає не в повному обсязі.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області серія НОМЕР_1 від 14.08.2003 р., актовий запис № 570 – 13.08.2003 року померла ОСОБА_2 (а. с. 7).
07 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Одеського району Одеської області Кушнерової Л.Д. з заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 8).
Згідно листа №107/01-16 від07.10.2021 року, приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Одеського району Одеської області Кушнерова Л.Д. роз`яснила ОСОБА_1 про пропуск строку для звернення з заявою про прийняття спадщини, та роз`яснила про право звернення до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 9).
Відповідно листа №8-3471 від 05.10.2021 року ВК ЧМР Одеського району Одеської області відділ реєстрації обліку осіб – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 07.03.1980 року по 25.02.2004 року (а.с. 10).
Відповідно свідоцтва про право власності на житло від 26.10.2000 року, за адресою: АДРЕСА_2 – належала на праві приватної власності ОСОБА_2 , та членам її сім`ї в рівних долях (а.с. 12).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог, а саме за ненаданням позивачем будь-яких доказів про наявність непереборних, істотних труднощів щодо прийняття спадщини, а зазначені позивачем обставини не можуть бути взяті до уваги, як поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову, однак колегія суддів не погоджується з мотивування викладеним, як підстава для відмови у задоволенні позовних вимог, за таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 звертаючись з даним позовом зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померлою ОСОБА_2 було складено заповіт, за яким належну їй частку квартири АДРЕСА_1 вона заповіла ОСОБА_1 .
Як вбачається з заповіту, ОСОБА_2 заповідала належну їй частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а.с. 11).
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26 жовтня 2000 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_2 та членам її сім`ї – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5   (а.с. 12).
Разом з тим, згідно з відомостями наданими відділом реєстрації обліку осіб виконавчого комітету Чорноморської міської ради від 05 жовтня 2021 року на запит приватного нотаріуса Кушнерової Л.Д., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 07.03.1980 року по 25.02.2004 року. На день смерті ОСОБА_2 за даною адресою був зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , також за даною адресою разом з нею значаться зареєстрованими як діти – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка отримала реєстрацію з дати отримання паспорту громадянина України – з 06.04.2007 року (а.с. 10).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).
Відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19, від 20 січня 2021 року у справі 203/2/19).
Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи не визначив коло відповідачів, тобто не вжив відповідних заходів та розглянув справу без участі неналежних співвідповідачів, що є порушенням норм процесуального права.
У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права.
Згідно з цивільним процесуальним законом суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості визначити суб`єктний склад учасників справи, залучати на стадії апеляційного перегляду справи відповідачів та/або співвідповідачів, як і повноважень на скасування рішення суду з направленням справи на новий судовий розгляд.
Оскільки, при вирішенні справи, суд допустився порушень процесуального права, а на стадії апеляційного провадження цивільно-процесуальним кодексом не передбачено залучення до участі в справі відповідачів та співвідповідачів, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції розглядаючи справу не встановив коло відповідачів, розглянувши справу без участі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 були зареєстровані за спірною квартирою.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
За таких підстав, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду підлягає зміні в частині його мотивування, зазначеного в цій постанові, оскільки не в повній мірі відповідає нормам законодавства.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21 грудня 2021 року – змінити в частині мотивування, викладеної в редакції цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 25 травня 2023 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Є.С. Сєвєрова

______________________________________ Т.В. Цюра