Справа № 758/921/23                                                                                              Головуючий в суді І інстанції Казмиренко Л.В.
Провадження № 33/824/1780/2023                                                                               Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2023 року                                                                                                           м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 21 лютого 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 21 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги тим, що він не керував автомобілем, а просто сиділи і відпочивали з дівчиною в його припаркованій у дворі автівці, крім того, вказує, що матеріали адміністративного правопорушення оформлені з порушенням передбаченого законом порядку, відеозапис здійснювався не безперервно,  а відмова від проходження огляду зафіксована без залучення свідків.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Визнаючи  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що у його діях наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Однак, суд апеляційної інстанції не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №364435, 30 грудня 2022 року, о 04 год. 31 хв., в м. Києві, вул. Ярославська, 24 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MITSUBISHI», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП встановлена відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року у справі №536/1703/17 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді даної справи місцевий суд не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки із відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що в той час як працівники поліції приїхали на місце складання протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль в якому перебував ОСОБА_1 уже був припаркований біля будинку і будь-яких доказів саме керування ОСОБА_1 цим автомобілем ані відеозапис, ані письмові матеріали справи цього не містять, при цьому з відеозапису цієї події вбачається, що поліцейські підїхали і один із них підійшов до припаркованого в дворі автомобіля. 
Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 взагалі керував транспортним засобом, а відтак висновок місцевого суду про те, що автомобіль ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції не ґрунтується на матеріалах справи.
Сукупність вказаних обставин дає підстави для висновку, що матеріалами справи належними і достатніми доказами не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, позаяк не доведено самого факту його керування транспортним засобом.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги в основному заслуговують на увагу, тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Постанову Подільського районного суду м. Києва від 21 лютого 2023 року скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                        Я.С. Мельник