УХВАЛА

06 квітня 2023 року 
м. Київ
справа №826/13401/15
адміністративне провадження №К/990/10647/23
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мороз Л.Л. (далі - Суд), розглянувши клопотання Міністерство культури та інформаційної політики України про зупинення дії рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі №826/13401/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Прадес» до Міністерство культури та інформаційної політики України про визнання протиправним та скасування наказу,
УСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 04.04.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерство культури та інформаційної політики України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі №826/13401/15.
У прохальній частині касаційної скарги, скаржник, просить зупинити дію оскаржуваних судових рішень, яке обґрунтоване тим, що обов`язок держави України захищати і зберігати культурну спадщину закріплений у національному законодавстві, зокрема у частинах 4-5 статті 54 Конституції України, де зазначено, що культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які перебувають за її межами. Охорона культурної спадщини є важливими напрямом політики держави, від здійснення якої безпосередньо залежить можливість сталого розвитку суспільства, держави, кожного окремого індивіда. Збереження об`єктів культурної спадщини здійснюється задля можливості їх використання у суспільному житті в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь та є пріоритетним конституційним завданням держави. Виявлення та збереження об`єктів культурної спадщини є важливим напрямком гуманітарної політики держави, де участь держави є найбільшою, а відповідальність - найвищою. Підсумовуючи скаржник зазначає, що кожен об`єкт культурної спадщини підлягає захисту державою, отже, з метою виключення можливості знищення об`єкта культурної спадщини, або проведення робіт на об`єкті без відповідних дозволів органів охорони культурної спадщини, скаржник просить суду касаційної інстанції зупинити дію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі №826/13401/15.
Згідно до пункту 4 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя-доповідач у порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.
Згідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно з частиною першою статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала (частина друга статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд касаційної інстанції зауважує, що у пункті 55 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, з-поміж іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем наявні процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення, які є, безперечно, потрібними в певних ситуаціях.
Суд зазначає, що розгляд питання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням оскаржуваних судових рішень.
У свою чергу, для зупинення дії оскаржуваних судових рішень необхідна наявність поважних причин, які б давали підстави для зупинення дії судового рішення.
Аналізуючи доводи, наведені скаржником у вимогах про зупинення дії оскаржуваних судових рішень, Суд зазначає про наявність у цій справі підстав, що можуть призвести до допущення порушень прав, свобод та законних інтересів відповідача у разі нездійснення Судом зазначеного заходу, оскільки суд не матиме змоги застосувати інститут повороту виконання судового рішення у зв`язку із задоволенням касаційної скарги.
Отже, з урахуванням доводів скаржника, клопотання про зупинення дії рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі №826/13401/15 слід задовольнити частково, шляхом зупинення дії рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016, оскільки у випадку можливого задоволення касаційної скарги та скасування рішень у цій справі, поворот виконання цього судового рішення буде неможливим.
Керуючись ст. 248, 340, 355, 359, 375 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерство культури та інформаційної політики України про зупинення дії рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі №826/13401/15 задовольнити частково.
Зупинити дію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 у справі №826/13401/15 до закінчення його перегляду у касаційному порядку.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.
...........................

Л.Л. Мороз,
Суддя Верховного Суду