ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5418/23 Справа № 2-436/24/12 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мірошниченко Н. В. Доповідач - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2022 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчих листах по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2022 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулись до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчих листах в цивільній справі номер 2-436/24/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 26 січня 2021 року по справі №2/436/24/12 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №852370/ФЛ від 15 липня 2008 року у сумі 2456315,16 грн, судовий збір у розмірі 3219,00 грн, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 250,00 грн.
Згідно з договором №GL48N718070_І_3 про відступлення прав вимоги від 17 липня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрованого в реєстрі за №509, право вимоги за кредитним договором №852370/ФЛ від 15 липня 2008 року від ПАТ «КБ «Надра» перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».
Враховуючи викладене вище, просив замінити сторону стягувача з відкритого Акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», у виконавчих листах по справі №2/436/24/12 боржник: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які видавалися Самарським районним судом міста Дніпропетровська.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2022 року заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчих листах задоволено та замінено стягувача відкритого Акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», у виконавчих листах по справі №2/436/24/12, боржник: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які видавалися Самарським районним судом міста Дніпропетровська.
Ухвала суду мотивована тим, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржниками, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. За таких обставин звернення ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» як правонаступника кредитора ПАТ «КБ «Надра» із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження». 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції, які були викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи. У суду першої інстанції відсутні підстави для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до примусового виконання дублікату виконавчого листа. В матеріалах справи немає відомостей про стан виконавчого провадження за отриманими виконавчими листами, відсутня інформація про те чи була розпочата процедура примусового стягнення попереднім стягувачем, чи не сплинув строк подачі отриманого виконавчого листа до виконання. Питання про можливість заміни сторони (стягувача) у виконавчому провадженні повинно вирішуватись з урахуванням стану виконавчого провадження в якому змінюється стягувач. Будь-яких доказів поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником не надано.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 29 лютого 2012 року, яке набрало законної сили 11 липня 2012 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 15 липня 2008 року № 852370/ФЛ в розмірі 2 456 315,16 грн, судовий збір в сумі 3 219 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи – 250 грн.
19 березня 2013 року ПАТ «КБ «Надра» були видані два виконавчі листи у справі № 2-436/24/12, строк пред`явлення яких до виконання визначено до 11 липня 2013 року.
17 березня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено нотаріально посвідчений договір № GL48N718070_І_3 про відступлення права вимоги, за умовами якого товариство набуло права вимоги за укладеним між банком та ОСОБА_2 кредитним договором та забезпечувальними договорами.
26 січня 2021 року виконавчий лист № 2-436/24/12 щодо боржника ОСОБА_2 було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Задовольняючи заяву, районний суд обґрунтовано виходив з того, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржниками, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. За таких обставин звернення ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» як правонаступника кредитора ПАТ «КБ «Надра» із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження». 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Частиною 5 ст. 15 ЗУ “Про виконавче провадження” визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Згідно ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд змінює таку сторону її правонаступником.
Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження, зокрема, у разі відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України.
У рішення Європейського Суду України з прав людини від 29.06.2004 року у справі “Півень про України” визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.
Зважаючи на те, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження і неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс», гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про заміну сторону виконавчого провадження є законним та обґрунтованим, оскільки після набрання рішенням суду законної сили змінився стягувач, а тому не замінивши такого стягувача, рішення залишиться невиконаним, оскільки правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії згідно із ЗУ “Про виконавче провадження”.
Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи немає відомостей про стан виконавчого провадження за отриманими виконавчими листами, відсутня інформація про те чи була розпочата процедура примусового стягнення попереднім стягувачем, чи не сплинув строк подачі отриманого виконавчого листа до виконання, - є такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали, оскільки не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції. 
Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при розгляді вказаної заяви суд першої інстанції дотримався вимог матеріального та процесуального права, а тому ухвала як законна та обґрунтована повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2022 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко