ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року 
м. Київ

справа №500/1214/20
адміністративне провадження № К/9901/936/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Хохуляка В.В., 
розглянувши у письмовому провадженні  в касаційній інстанції адміністративну справу №500/1214/20
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про   визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року (суддя Подлісна І.М.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року (головуючий суддя Макарик В.Я., судді: Матковська З.М., Улицький В.З.),  
В С Т А Н О В И В :
У травні 2020 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі також - відповідач, контролюючий орган), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.02.2020 № 0000623200. 
Позовні вимоги обґрунтовано недотриманням контролюючим органом вимог податкового законодавства під час застосування до позивача штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального. Крім того, позивач посилався на постанову Тернопільського апеляційного суду від 20 травня 2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення,  передбачене частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди)), щодо ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, що, на думку останнього, унеможливлює застосування контролюючим органом штрафних санкцій відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки таке прийняте на підставі протоколу про адміністративне правопорушення у вказаній адміністративній справі. 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року,  в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, висновки якого підтримав й апеляційний суд, виходив з необґрунтованості та безпідставності таких вимог, а також ненадання позивачем доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача щодо прийняття спірного рішення. 
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, позивач наголошує на тому, що судами попередніх інстанцій, всупереч вимогам ст.78 КАС України, не враховано висновки, викладені в постанові Тернопільського апеляційного суду від 20 травня 2020 року, щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення саме на підставі відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, матеріали якої слугували підставою прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення. 
Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 у цій справі. 
Відповідач правом подання письмових заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій.
Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на наступне. 
Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що 17 січня 2020 року до Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшов лист від Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, відповідно до якого працівниками Збаразького відділення поліції виявлено факт роздрібної торгівлі дизельним пальним без відповідних дозвільно-ліцензійних документів ФОП ОСОБА_1 .
03 лютого 2020 року до контролюючого органу надійшов лист від Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області до якого долучено світлокопії матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18 вересня 2019 року, складеного на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.09.2019  о 12:30 год. по вул. Січових Стрільців, м. Збараж із автомобіля марки «Mersedes», номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний як заправляюча станція, ОСОБА_1 здійснив продаж дизпалива за ціною 24 грн за 1л. ОСОБА_2 без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
На підставі матеріалів, наданих Збаразьким відділенням поліції Підволочиського відділу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.02.2020 №0000623200 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 250 000,00 грн за продаж пально-мастильних матеріалів без наявності ліцензії з посиланням на абз. 9 ч. 2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Надаючи оцінку правомірності прийняття контролюючим органом вказаного рішення, Суд виходить із такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами підпунктів 19-1.1.16, 19-1.1.17 пункту 19-1.1 статті 19 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.
Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
Статтею 16 вказаного Закону передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
За правилами статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250  000,00 грн.
Судовим розглядом встановлено, що підставою для застосування штрафних санкцій до позивача відповідно до статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» стали відомості протоколу про адміністративне правопорушення від 18 вересня 2019 року, складеного співробітниками Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.
Інших доказів вчинення позивачем реалізації пального без ліцензії контролюючим органом до суду не надано.
Разом з тим, судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 20 травня 2020 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Предметом дослідження та надання оцінки наявності або відсутності в діях                ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення у вищевказаній справі був саме протокол від 18 вересня 2019 року про адміністративне правопорушення, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, та додатки до нього: рапорт працівника поліції та письмове пояснення ОСОБА_2 .
Суд зауважує, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Під час апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції констатував, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення від 18 вересня 2019 року. 
За приписами частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відтак, враховуючи, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 20 травня 2020 року, яка набрала законної сили, закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 164 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до позивача фінансових санкцій за реалізацію пального без одержання ліцензії, оскільки факт реалізації жодним належним та допустимим доказом не підтверджений.
Такий правовий висновок узгоджуються з практикою Верховного Суду щодо подібних правовідносин, викладеною у постанові від 07 квітня 2023 року у справі                                           № 360/1985/20. 
Отже, враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції вважає наявними підстави для скасування ухвалених судами попередніх інстанцій судових рішень з прийняттям нового рішення у справі про задоволення позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають, а викладені у касаційній скарзі доводи скаржника є обґрунтованими.
Частиною першою 351 КАС України встановлено, що суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Так, переглянувши судові рішення, Суд дійшов висновку про те, що касаційну скаргу необхідно задовольнити, рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Керуючись статтями 341, 345, 351, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року у справі №500/1214/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.02.2020                  № 0000623200 про застосування до ОСОБА_1 штрафу у розмірі 250 000,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
Л.І. Бившева 
 В.В. Хохуляк ,
Судді Верховного Суду