Справа № 465/1176/20                                Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я. 
Провадження № 22-ц/811/387/23                 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Цьони С.Ю.
з участю: ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

в лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсними окремих частин додаткової угоди та додатку до договору.
Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 06 вересня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними окремих частин додаткової угоди та додатку до договору залишено без розгляду.
В задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Галушки В.В. про зупинення провадження у справі – відмовлено.
Ухвалу суду в частині залишення позовної заяви без розгляду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною, необгрунтованою, ухвалена з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Вказує, що обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною 5 статті 223 ЦПК України та пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача в судове засідання, є одночасно його належне повідомлення про час та місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності. Зазначає, що вона не отримувала судової повістки про виклик в судове засідання на 06 вересня 2022 року, а відтак не може вважатись належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Більше того, 10 травня 2022 року вона подала до суду заяв, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Вказує, що в судовому засіданні 22 лютого 2022 року вона надала свої пояснення щодо обставин справи і лише після цього подала заяву про розгляд справи без її участі. Просить ухвалу суду про залишення позову без розгляду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачка в судові засідання 10.05.2022 року та 06.09.2022 року не з`явилась без поважних причин, вимоги суду про обов`язкову явку в судове засідання та надання додаткових пояснень з приводу предмету спору не виконана, а відтак неявка позивачки перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсними окремих частин додаткової угоди та додатку до договору. 
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30 березня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено на 08 червня 2020 року.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 02 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними окремих частин додаткової угоди та додатку до договору передано до канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення головуючого судді в порядку, передбаченому ст.33, ч.1 ст.41 ЦПК України.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 09 вересня 2021 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними окремих частин додаткової угоди та додатку до договору залишено без руху.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено на 16 грудня 2021 року.
Матеріалами справи підтверджується, що судові засідання у справі призначалися на 16 грудня 2021 року, 16 лютого 2022 року, 22 лютого 2022 року, 16 березня 2022 року, 10 травня 2022 року, 06 вересня 2022 року, розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою сторін, в тому числі і за клопотаннями представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в інших судових засіданнях, неможливістю прибути в судове засідання.
З матеріалів справи вбачається, що 10 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі у зв`язку з введенням воєнного стану та неможливість взяти участь в судовому засіданні, в заяві позивачка вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, її правова позиція детально описана в позові.
10 травня 2022 року у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи відкладено на 06 вересня 2022 року.
Оскаржуваною ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними окремих частин додаткової угоди та додатку до договору залишено без розгляду з тих підстав, що позивачка в судові засідання 10.05.2022 року та 06.09.2022 року не з`явилась без поважних причин, вимоги суду про обов`язкову явку в судове засідання та надання додаткових пояснень з приводу предмету спору не виконана, а її неявка перешкоджає вирішенню спору.
Пункт 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачає залишення позову без розгляду у разі, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, залишення позову без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання є можливим лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Протоколом судового засідання від 22 лютого 2022 року підтверджується, що ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні, надавала свої пояснення по суті спору.
Матеріалами справи підтверджується, що 10 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з заявою про розгляд справи без її участі.
З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції не визнавалася обов`язковою явка в судове засідання позивачка з тих підстав, що нез`явлення позивачки перешкоджає вирішенню спору, така ухвала судом першої інстанції не постановлялася.
Зі змісту ухвали суду від 16 грудня 2021 року про відкладення розгляду справи вбачається, що суд в резолютивній частині ухвали зазначив про обов`язкову явку в судове засідання відповідача, разом з тим вказана ухвала суду не містить висновків про необхідність явки позивачки до суду, оскільки її нез`явлення перешкоджає вирішенню спору. Інших ухвал суду, якими б визнавалась обов`язковою явка позиваки в судове засідання, матеріали справи не містять.
Суд першої інстанції не розглянув клопотання позивачки про розгляд справи у її відсутності, не постановив з приводу вирішення цього клопотання ухвали, у якій би зазначив, що неявка позивачки до суду перешкоджає вирішенню спору та визнав її явку до суду обов`язковою.
Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивачка була належним чином повідомлена про розгляд справи на 06 вересня 2022 року, тобто, після подання нею заяви про розгляд справи без її участі, а відтак безпідставними є висновки суду про повторну неявку позивачки в судове засідання, належним чином повідомленої про час та місце судового засідання.
Відтак, колегія суддів вважає, що наявність клопотання про розгляд справи без участі позивачки, подання якого є правом позивачки, за відсутності ухвали суду про обов`язкову явку позивача до суду, оскільки неявка позивачки до суду перешкоджає розгляду справи та неналежне повідомлення про судове засідання, призначене на 06.09.2022 року, не давало суду першої інстанції правових підстав для залишення позову без розгляду, а відтак оскаржувана ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі – Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.
У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2022 року – скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 01 червня 2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк