П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/19931/22 
                                                                               Головуючий у 1-й інстанції:  Окис Т.О. 
Суддя-доповідач:  Ватаманюк Р.В. 
28 червня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Капустинського М.М.  Сапальової Т.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач звернулась із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду    в якому просила:
- визнати протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру щомісячної додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168, у період з 16 травня по 11 липня 2022 року зі 100000,00 грн до 30000,00 грн;
- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити щомісячну додаткову винагороду за період з 16.05.2022 по 11.07.2022 збільшену до 100000, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1  додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 за період з 17 по 26 травня 2022 року, а також з 24 червня по 11 липня 2022 року у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 за період з 17 по 26 травня 2022 року, а також з 24 червня по 11 липня 2022 року, виходячи з її розміру 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої винагороди.
В задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплати недоплаченої частини додаткової винагороди за період з 27 травня 2022 року по 10 липня 2022 року - відмовлено.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»   №168 передбачено дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100 000,00 грн, а саме:
1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Оскільки у період з 17 по 26 травня 2022 року, а також з 24 червня по 11 липня 2022 року позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Новоград-Волинське міськрайонне територіальне медичне об`єднання» у зв`язку з пораненням, яке отримала під час перебування в зоні Операції об`єднаних сил 25 березня 2022 року, що підтверджується медичними довідками такого лікарського закладу, а тому  у зазначений період, позивач має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі 100 000,00 грн.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій просила суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким  позовні вимоги задовольнити  повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги вказала, що Постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 400 до наведеного пункту внесено зміни, якими, зокрема, передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної) комісії.
Тобто, визначальний для правильного вирішення спору є те, що відповідна норма законодавства передбачає нарахування додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн., як за період перебування на стаціонарному лікуванні після відпустки для лікування за висновком військово-лікарської комісії так і під час самої відпустки для лікування після тяжкого поранення.
При цьому, як вірно встановив суд першої інстанції, позивач продовжила стаціонарне лікування з 24.06.2022 через отримане тяжке поранення, а тому перебування у відпустці прямо пов`язане з лікуванням, що відповідачем не оспорюється.
Крім того, апеляційну скаргу також подав відповідач і просить апеляційний суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким  в задоволенні позовних вимог відмовити  повністю.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що у ОСОБА_1 наявний перерив у лікуванні, що підтверджується відповідними наказами військової частини НОМЕР_2 та листками непрацездатності, а тому  відсутні підстави для нарахування і виплати щомісячної додаткової винагороди за період з 16.05.2022 по 11.07.2022 у розмірі 100000, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»  №168.
Водночас судом першої інстанції не враховано рішення міністра оборони України від 25.03.2022  про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №   168 від 28.02.2022, яке того ж дня Телеграмою №   НР 248/1298 доведено до відома, в тому числі, командирів (начальників) військових частин, установ.
Пунктом 8 Телеграми №   НР248/1298 визначено, що «У період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100 000 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікувального закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Позивач та відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористались, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою суду від   26.01.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1    ст. 311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Позивач проходить службу у В/ч НОМЕР_1 за контрактом на посаді заступника командира батареї з морально-психологічного забезпечення 1-ї мінометної батареї 2-го механізованого батальйону.
25 березня 2022 року у період перебування в зоні Операції об`єднаних сил позивач отримала поранення та травми та була госпіталізована у Військово-медичний клінічний центр Східного регіону м. Дніпро, а 27 березня 2022 року евакуйована залізничним транспортом у Військово-медичний клінічний центр Західного регіону м. Львів, де перебувала на лікуванні до 02 квітня 2022 року. З 02 по 15 квітня 2022 року позивач отримувала лікування у Військовій частині НОМЕР_3 АДРЕСА_1 .
15 квітня 2022 року військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_3 проведено огляд позивача та видана довідка №121/549 про потребу у відпустці за станом здоров`я на 30 календарних днів з 16 квітня по 15 травня 2022 року.
Згідно запису в Журналі прийому амбулаторних хворих від 16 травня 2022 року №2053 ОСОБА_1 звернулась в медичну роту для отримання направлення на консультацію до лікаря - хірурга в Комунальне некомерційне підприємство «Новоград-Волинське міськрайонне територіальне медичне об`єднання».
17 травня 2022 року у названому медичному закладі позивач отримала направлення на стаціонарне лікування з 17 по 26 травня 2022 року, а також 24 червня 2022 року - з 24 червня по 11 липня 2022 року.
Уважаючи, що за період перебування на лікуванні відповідач провів нарахування і виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у меншому розмірі, ОСОБА_1 12 та 23 липня 2022 року звернулась до нього із відповідними рапортами.
За результатами розгляду рапортів 22 та 31 липня 2022 року відповідач повідомив, що нарахування та виплата додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн проведена позивачу за період з 01 березня по 15 травня 2022 року, а з 16 травня 2022 року проводиться нарахування і виплата такої винагороди у розмірі 30000,00 грн.
Уважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернулась із цим позовом до суду.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Апеляційний суд частково погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991№ 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно п. 1 ст. 9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок № 260).
Відповідно до пункту 17 Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 в Україні введено воєнний стан, який триває по сьогодні.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану № 168 (далі Постанова № 168).
Пунктом 1 постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.
01 квітня 2022 року до постанови № 168 постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни, згідно якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Отже до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні. 
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100 000 гривень.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.
Так, згідно матеріалів справи 25.03.2022 у період перебування в зоні Операції об`єднаних сил позивач отримала поранення та травми та була госпіталізована у Військово-медичний клінічний центр Східного регіону м. Дніпро, а 27.03.2022 евакуйована залізничним транспортом у Військово-медичний клінічний центр Західного регіону м. Львів, де перебувала на лікуванні до 02.04.2022. З 02 по 15 квітня 2022 року позивач отримувала лікування у Військовій частині НОМЕР_3 АДРЕСА_1 .
15 квітня 2022 року військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_3 проведено огляд позивача та видана довідка №121/549 про потребу у відпустці за станом здоров`я на 30 календарних днів з 16 квітня по 15 травня 2022 року.
Згідно запису в Журналі прийому амбулаторних хворих від 16 травня 2022 року №2053 ОСОБА_1 звернулась в медичну роту для отримання направлення на консультацію до лікаря - хірурга в Комунальне некомерційне підприємство «Новоград-Волинське міськрайонне територіальне медичне об`єднання».
У період з 17 по 26 травня 2022 року, а також з 24 червня по 11 липня 2022 року позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві "Новоград-Волинське міськрайонне територіальне медичне об`єднання" у зв`язку з пораненням, яке отримала під час перебування в зоні Операції об`єднаних сил 25 березня 2022 року, що підтверджується медичними довідками такого лікарського закладу.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що у період, з 17 по 26 травня 2022 року, а також з 24 червня по 11 липня 2022 року позивач має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі 100000,00 грн, а тому дії відповідача щодо зменшення такої винагороди до 30000,00 грн у відповідний період є протиправними.
Разом з тим, з 17 травня по 24 червня 2022 року ОСОБА_1 перебувала  у відпустці у зв`язку з лікуванням, що підтверджується наказом військової частини НОМЕР_1 від 17.05.2022 за №   123, а тому згідно Постанови №   400 позивач має право на додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн, як особа, що перебуває у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Отже, матеріалами справи підтверджено перебування позивача у відпустці за станом здоров`я для лікування після важкого поранення з 16.05.2022 по 11.07.2022, а тому позивач має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі 100 000,00 грн, а дії відповідача щодо зменшення такої винагороди до 30 000,00 грн є протиправними.
Твердження відповідача про те, що після прибуття позивача на військову службу 16 травня 2022 року після закінчення терміну перебування у відпустці для лікування за висновком військово-лікарської комісії, тривалістю 30 календарних днів, правові підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн відпали, є помилковими, з огляду на таке.
Постанова №168 передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100 000,00 грн, а саме:
1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Відтак, позивач має право на виплату винагороди у сумі 100 000, 00 грн., у спірний період  оскільки, вона перебувала на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, яке отримала під час перебування в зоні Операції об`єднаних сил  та у відпустці у зв`язку з лікуванням після тяжкого поранення.
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції по суті спору частково не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та позовні вимоги задовольнити повністю.
У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 та військової частини НОМЕР_1 задовольнити повністю.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року скасувати та прийняти нову постанову.
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 у період з 16 травня 2022 року по 11 липня 2022 року у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 у період з 16 травня 2022 року по 11 липня 2022 року, виходячи з її розміру 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої винагороди".

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Капустинський М.М.    Сапальова Т.В.