УХВАЛА
 
03 липня 2023 року
м. Київ
 
справа № 216/3200/18
провадження № 61-6015ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 
2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору іпотеки недійсним з моменту його вчинення, 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк»), у якому просила визнати договір іпотеки № 11388968000-3 від 29 серпня 2008 року недійсним з моменту його вчинення, як такий, що порушує публічний порядок щодо здійснення державної реєстрації правочину, шляхом внесення відомостей про нього до Реєстру іпотек, як того передбачає законодавство України.
Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2023 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2023 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.
22 квітня 2023 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернулася 
до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 
2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2023 року у вищевказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2023 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику надіслати на адресу суду докази сплати судового збору. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
У червні 2023 року на виконання вимог ухвали від 11 травня 2023 року заявник направила до суду клопотання, у якому повторно зазначила, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18).
Враховуючи характер спірних правовідносин, предмет та підстави заявлених позовних вимог, слід дійти висновку, що ОСОБА_1 при оскарженні судового рішення у цій справі не має право на пільгу, передбачену частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Отже, доводи заявника про те, що вона звільнена від сплати судового збору за подачу касаційної скарги не заслуговують на увагу.
Також є безпідставним посилання заявника на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 21 березня 2018 року 
у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18), оскільки предмет та підстави позову у справах є різними.
Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Оскільки у встановлений судом строк, станом на 03 липня 2023 року недоліки касаційної скарги не усунуто, зокрема не виконано вимоги ухвали  Верховного Суду від 11 травня 2023 року у повному обсязі щодо сплати судового збору, відповідно до статті 185 ЦПК України касаційна скарга підлягає поверненню заявнику, що не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (МПП «Голуб» проти України, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 
від 11 січня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 28 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору іпотеки недійсним з моменту його вчинення вважати неподаною та повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                        В. В. Сердюк