У х в а л а  
 
24 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 524/5110/20
провадження № 61-6757ск23
 
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на судові рішення у справі за позовом акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про скасування боргу за комунальні послуги, визнання недійсним договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води,
В с т а н о в и в:
 
03 травня 2023 року ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на судові рішення у справі                                 № 524/5110/20.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.
 
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 жовтня 2021 року, постанову Полтавського апеляційного суду від                     23 березня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від                         23 березня 2023 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.
 
У порушення вимог пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі нечітко зазначено рішення, які заявник просить скасувати, оскільки відповідно до змісту скарги заявник просить скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від                    28 жовтня 2021 року, постанову Полтавського апеляційного суду від                          23 березня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від                          23 березня 2023 року.
 
Однак, аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що в рамках справи № 524/5110/20 Полтавським апеляційним судом не ухвалювалася постанова 23 березня 2023 року.
 
Ураховуючи наведене, заявнику необхідно надати до суду належним чином оформлену касаційну скаргу, із вірним зазначенням у ній рішення судів, які заявник просить скасувати. 
 
Статтею 390 ЦПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті                 394 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Так, виняток з наведеного загального правила статті 127 ЦПК України викладено в частині третій статті 394 ЦПК України.
 
Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;                         2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
 
Як вбачається зі змісту прохальної частини касаційної скарги, заявник просить скасувати, зокрема постанову Полтавського апеляційного суду від 23 березня 2022 року.
 
Однак, заявником не надано жодних належних доказів (документів) на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, зокрема, доказів про те, що заявник не був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції чи доказів наявності обставин непереборної сили (в частині оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 23 березня 2022 року), а також доказів отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду та/або доказів на підтвердження недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, що унеможливлює вирішення питання поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження та вказує на необґрунтованість заявленого клопотання та необхідність відмови у його задоволенні.
 
Таким чином, заявнику необхідно надіслати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з доказами на підтвердження наявності виключних підстав для поновлення такого строку після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції (докази неповідомлення належним чином   ОСОБА_1 про розгляд справи в апеляційному суді чи докази наявності обставин непереборної сили, що стало перешкодою для своєчасного звернення до суду касаційної інстанції, в частині оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 23 березня 2022 року), а також докази отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду та/або доказів на підтвердження недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень.
 
Крім того, у порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено чітко та належним чином підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Як убачається із касаційної скарги, заявник оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій, визначені в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України.
 
У частині другій статті 389 ЦПК України вказано, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;   2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні; у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Таким чином, заявнику необхідно надати до суду належним чином оформлену касаційну скаргу із зазначенням у ній чітко та належним чином підстави (підстав) касаційного оскарження, визначені в пунктах 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються її копії відповідно до кількості учасників справи.
 
Належним чином оформлена за змістом касаційна скарга має бути подана до суду із доданими до неї копіями у відповідній кількості для інших учасників справи.
Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
 
Касаційну скаргу заявника необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.
 
На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
У х в а л и в:
 
Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на судові рішення і надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі неподання заяви для поновлення строку касаційного оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             В. М. Ігнатенко