ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/93/22                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 травня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                              Аліменка В.О.,
суддів                                                  Кучми А.Ю., Бєлової Л.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1  про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 в частині нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням базових місяців для проведення індексації січень 2016 року, квітень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року та лютий 2018 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням базового місяця для проведення індексації січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням суду від 22.06.2022 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_2 не нарахування та не виплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням базового місяця для проведення індексації січень 2008 року як базового місяця. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням базового місяця для проведення індексації січень 2008 року як базового місяця, з урахуванням раніше виплачених сум.
Від позивача надійшла заява про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 , вчинені на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 у адміністративній справі №320/93/22, які полягають у нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно з застосуванням базового місяця для проведення індексації січень 2008 року у розмірі 6  843,81 грн. та зобов`язати військову частині НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно з застосуванням базового місяця для проведення індексації січень 2008 року у розмірі 83  625,23 грн., з урахуванням раніше виплачених сум, що  становить 76  781,42 грн.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні заяви позивача подану в порядку ст. 383 КАС України.
Позивач не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та задовольнити заяву.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що нарахування та виплата військовою частиною НОМЕР_1 індексацію грошового забезпечення за період 01.01.2016 по 28.02.2018 включно з урахуванням базового місяця січень 2008 року у меншому встановленого законом розмірі свідчить про вчинення 29.09.2022 року військовою частиною НОМЕР_1 протиправних дій, вчинених на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 у справі 320/93/22. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що виконуючи рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 у справі №320/93/22, відповідачем було нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення у розмірі 6226,37 грн. З метою правильності перевірки розміру нарахованої та виплаченої індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, позивач звернувся до ТОВ аудиторської фірми «Юрек-Аудит», яка надала довідку-розрахунок позивачу, з якої слідує, що загальний розмір індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця для проведення індексації січень 2008 року, належний до виплати позивачу, становить 83 625,23 грн. Отже, загальний розмір недоплаченої військовою частиною НОМЕР_1 позивачу індексації грошового забезпечення становить 76 781,42 грн. Відтак, позивач вважає, що відповідач відступив від рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 у справі №320/93/22 (при його виконанні), чим порушив статтю 129-1 Конституції України, пункт 5 частини третьої статті  2, частину другу статті  14, частину 1 статті  370 Кодексу адміністративного судочинства України, частину другу  статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Вважаючи, що рішення суду від 22.06.2022 р. у справі № 320/93/22    незаконно не виконується відповідачем, позивач подав заяву в порядку статті 383 КАС України до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За приписами частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.
Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09.12.2021 у справі № 9901/235/20 зазначила, що стаття 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.
Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.
З матеріалів справи вбачається, що з метою правильності перевірки розміру нарахованої та виплаченої індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, позивач звернувся до ТОВ аудиторської фірми «Юрек-Аудит», яка надала довідку-розрахунок позивачу, з якої слідує, що загальний розмір індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця для проведення індексації січень 2008 року, належний до виплати позивачу, становить 83 625,23 грн.
Проте, колегія суддів, зазначає, що надана довідка-розрахунок складена формально, без обґрунтування приведеного розрахунку індексації, а також не враховуючи коефіцієнт у відсотках та грошове забезпечення Позивача, з якого повинна визначатись сума на яку нараховується індексації грошового забезпечення.
Також, в матеріалах справи наявний розрахунок сум індексації грошового забезпечення розрахунково-платіжної відомості № 216 та таблиця калькулятора індексації визначеного ФЕС Командування ВМС ЗС України.
Відповідно до наданих документів індексація грошового забезпечення була нарахована та 29.09.2023 виплачена за період з 01.01.2016 по 31.05.2018 в сумі 6236,81 грн., за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням базового місяця для проведення індексації січень 2008 року як базового місяця, з урахуванням раніше виплачених сум.
З вказаного вище вбачається, що суд першої інстанції правильно зазначив, що вказані обставини не є підставою для застосування в межах адміністративної справи №320/93/22 положень статті 383 КАС України.
Проте, суд першої інстанції помилково обґрунтував відмову у задоволенні заяви позивача з неправильним застосуванням норм процесуального права. Наведена вище обставина є підставою для зміни судового рішення.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України у згаданій редакції визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 14, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 382 КАС України, колегія суддів, 

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року - змінити в мотивувальній частині, в іншій частині ухвалу суду - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач                                                             В.О. Аліменко

Судді                                                                                 А.Ю. Кучма

                                                                                          Л.В. Бєлова