У Х В А Л А  
04 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 296/4381/21
провадження № 61-4449ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 17 жовтня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів шляхом стягнення безпідставно списаних коштів, 
В С Т А Н О В И В :
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про стягнення 57 154,48 грн безпідставно списаних коштів з банківського рахунку.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року, позов задоволено.
Стягнено з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані з рахунку кошти у розмірі 57 154,48 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У березні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 жовтня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом спору у цій справі є захист прав споживача шляхом стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» коштів у розмірі 57 154,48 грн.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 684,00 грн.
Ціна позову у цій справі становить 57 154,48 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн*250=671 000,00 грн), отже, справа є малозначною.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
У касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що скарга має виняткове значення, оскільки «ставить під загрозу репутацію банку, тягне загрозу повернення залучених коштів вкладникам.
Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що справа має для нього виняткове значення, зводяться до незгоди із задоволенням позову. Ці доводи не можуть бути предметом оцінки щодо обставин, за наявності яких Верховний Суд може відкрити касаційне провадження у малозначній справі.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані заявником рішення судів ухвалені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 жовтня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів шляхом стягнення безпідставно списаних коштів відмовити.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                           А. С. Олійник
О. В. Ступак
В. В. Яремко