ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/18414/21                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 квітня 2023 року                                                                                            м. Київ

          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого- судці: Черпіцької Л.Т., суддів: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є., за участю секретаря: Висоцького А.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від "26" грудня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії позивача з 01.04.2019;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити позивачу пенсію з 01.04.2019, без обмеження максимальним розміром, виходячи з відсоткового значення 83% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, при проведенні перерахунку пенсії з 01.04.2019, на підставі оновленої довідки від 11.12.2020 № ФЧ55190 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії позивачу, без обмеження пенсії максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2022 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на вказане рішення повернуто особі, яка з нею звернулась.
19.12.2022 позивач в порядку ст. 383 КАС України звернувся до суду із заявою, в якій просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо невиконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року № 620/18414/21;
- винести окрему ухвалу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли невиконанню рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року № 620/18414/21, в частині протиправного обмеження пенсії позивача, а саме: без урахування індексації з надбавками.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від "26" грудня 2022 р.  вказану заяву повернуто позивачеві з мотивів порушення позивачем строків, визначених ч. 4 ст. 383 КАС України.
Позивач не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та задовольнити заяву.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що про порушення своїх прав у зв`язку з невиконанням відповідачем судового рішення у цій справі він дізнався з письмової відповіді відповідача у листі 12.12.2022 № 10291-9107/Л-02/8-2500/22, а із заявою в порядку ст. 383 КАС України звернувся 19.12.2022, тому, на думку скаржника, він не пропустив строк подання вказаної заяви.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, при проведенні перерахунку пенсії з 01.04.2019, на підставі оновленої довідки від 11.12.2020 № ФЧ55190 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії позивачу, без обмеження пенсії максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Рішення суду набрало законної сили 07.11.2022.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Данілевського О.М. від 06.07.2022 відкрито виконавче провадження № 69346012 за виконавчим листом № 620/18414/21, виданим 22.06.2022 Чернігівським окружним адміністративним судом.
У вказаній постанові державним виконавцем встановлено боржнику 10 робочих днів для виконання рішення суду.
Постанова відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» направлена сторонам.
Вважаючи, що рішення суду незаконно не виконується відповідачем, 19.12.2022 позивач подав заяву в порядку статті 383 КАС України до суду.
Суд першої інстанції повернув вказану заяву, виходячи з факту пропуску позивачем строків, визначених статтею 383 КАС України для подання зазначеної заяви.
У своїх ухвалі суд також зазначив, що з моменту закінчення строку, визначеного постановою про відкриття виконавчого провадження та у разі невиконання, на думку позивача, відповідачем у справі рішення суду, почав відраховуватись строк, коли позивач (стягувач) дізнався про порушення своїх прав.
Водночас, суд першої інстанції зазначив, що як вбачається з листа Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.11.2022 вих. № 24371, у зв`язку з невиконанням рішення суду у виконавчому провадженні № 69346012, постановами від 15.11.2022 та від 30.11.2022 на боржника накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. та 10200,00 грн.
Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції передчасними, з огляду на наступне.
Приписами частини першої статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Частинами четвертою та п`ятою статті 383 КАС України визначено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.
Задля правильного вирішення цього спору слід встановити момент, з якого належить відраховувати десятиденний строк на звернення позивачем до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.
Як вже зазначено, норма статті 383 КАС України передбачає, що відповідну заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Колегія суддів звертає увагу, що в цьому випадку порушення прав позивача відбулось саме внаслідок невиконання відповідачем судового рішення у примусовому порядку (на підставі відповідного виконавчого листа).
Тож, суду першої інстанції слід було встановити дату, з якої позивачу стало відомо про зазначений факт. Позивач наполягає, що такою датою є 12.12.2022 - лист відповідача від 12.12.2022 № 10291-9107/Л-02/8-2500/22, яким надано відповідь на заяву позивача, що зареєстрована 15.11.2022, з чим також погоджується суд апеляційної інстанції.
Отже, оскільки позивач із заявою в порядку ст. 383 КАС України звернувся 19.12.2022, то він не пропустив строк подання вказаної заяви.
Посилання суду першої інстанції на те, що початок відліку строку, коли позивач (стягувач) дізнався про порушення своїх прав, є момент закінчення десятиденного строку, визначеного постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.07.2022, колегія суддів вважає помилковим, адже рішення суду першої інстанції набрало законної сили лише 07.11.2022.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення без повного з`ясування обставин справи, з порушенням норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Колегія суддів зауважує, що право особи на доступ до правосуддя гарантоване статтею 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських об`єднань та посадових осіб.
У справі «Bellet V. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржуване судове рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до створення перешкоди у реалізації заявником права на доступ до правосуддя, а тому наявні підстави для його скасування та направлення справи за заяво скаржника для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від "26" грудня 2022 р. - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.
Повний текст постанови складено 12.04.2023.

Головуючий суддя  Судді:	Л.Т. Черпіцька Я.Б. Глущенко О.Є. Пилипенко