Справа № 728/490/23 	Головуючий у 1 інстанції Глушко О. І. 	
Провадження № 33/4823/308/23 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю захисника – адвоката Ковалюха В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Ковалюха В.М. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бахмацького  районного суду Чернігівської області від 23 березня 2023 року, -

                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Брилівка, Цюрупинського району Херсонської області, житель АДРЕСА_1 , громадянина України, одружений, військовослужбовець в/ч № НОМЕР_1 , інвалід ІІІ групи, 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі  17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
  
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536,80 грн.

Як встановив суд, 21 лютого 2023 року о 18 год. 58 хв. в м. Бахмач, Ніжинського району Чернігівської області по вул. Гомельська, ОСОБА_1 керував автомобілем MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу «Драгер», результат - 1,86 проміле та у медичному закладі - приміщенні Бахмацької лікарні, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат Ковалюх В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну, необґрунтовану та закрити провадження по справі за відсутності в діях його підзахисного події та складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Вказує, що процедура проходження огляду його підзахисного на стан алкогольного сп`яніння була порушена, оскільки огляд ОСОБА_1 був проведений пізніше двох годин з моменту виявлення підстав для його здійснення. Також, зазначає, що відеозапис не є безперервним та акцентує увагу на тому, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено процесуальні права та не надано можливості скористатися правом на допомогу адвоката, чим було порушено право на захист останнього. 

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. 

При цьому, в судовому засіданні захист зазначив, що ОСОБА_1 був поінформований належним чином про час та місце слухання справи та не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, (далі – Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №158161 від 21.02.2023 року, ОСОБА_1 21 лютого 2023 року о 18 год. 58 хв. в м. Бахмач, Ніжинського району Чернігівської області по          вул. Гомельська, керував автомобілем MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу «Драгер», результат – 1,86 проміле та у медичному закладі - приміщенні Бахмацької лікарні, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (а.с.4).
Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.  

Як убачається з інформації з роздруківки приладу Драгер ARВL-0730, результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 1,68 проміле (а.с.3).

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2 від 21.02.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.6).

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається (а.с.10), що працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм працівники поліції виявили в останнього явні ознаки алкогольного сп`яніння, і йому було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного приладу «Драгер», результат огляду – 1,86 проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився і останнього було доставлено до закладу охорони здоров`я, де лікарем наркологом був проведений відповідний огляд останнього, в тому числі і за допомогою приладу «Драгер», результат огляду 2,8 проміле. Окрім цього, ОСОБА_1 вказував, що вживав алкоголь та намагався домовитися з працівниками поліції не оформляти на нього протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, з тих підстав, що він є військовослужбовцем, а тому, це може призвести до негативних наслідків за місцем проходження служби.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Доводи апелянта про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, не заслуговують на увагу, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.
Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано проходження           ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я та отримані результати, які і стали підставою для складання даного адмінпротоколу, а тому, піддавати сумніву зміст даного відеозапису, відсутні.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції ОСОБА_1 не роз`яснили його права та не дали можливості скористатися правовою допомогою адвоката, чим було порушено його право на захист, є непереконливими, з огляду на таке.
Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Також, із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 зауважень в частині проведеного огляду не висловлював та не ставив питання щодо надання йому адвоката, що свідчить про те, що останній не мав бажання скористатися правовою допомогою адвоката.

Доводам апелянта, про те, що огляд ОСОБА_1 був проведений пізніше двох годин з моменту виявлення підстав для його здійснення, вже було надано місцевим судом відповідної належної оцінки, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

Твердження захисту про безпідставність зупинки транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 , висновків суду першої інстанції про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання               ОСОБА_1   уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив                 п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції       ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як  ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.  

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Ковалюха В.М. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 березня 2023 року про притягнення                     ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за             ч. 1 ст. 130 КУпАП.  – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	М. М. Оседач