ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1331/23 Справа № 207/1800/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бистрова Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 червня 2023 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Васильцової Ольги Миколаївни, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

       Постановою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

       У постанові суду зазначено, що 25 березня 2023 року о 23.15 годині, в м.Кам`янське по вул. М. Чиженка, 86/49, водій ОСОБА_1 керував ТЗ «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою технічного приладу Alcotester Drager або в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, від керування ТЗ відсторонений шляхом передачі ТЗ тверезому водію, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року та просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що працівниками патрульної поліції під час вчинення процесуальних дій щодо ОСОБА_1 було порушено його право на захист, оскільки ними не вжито жодних дій щодо надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, хоча він на цьому наполягав, що підтверджується відеозаписом “0000000_002706_20230325234942_0036”. Крім того, без присутності адвоката була винесена і постанова серії БАД №791806 від 26.03.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу 425 грн. за не пред`явлення водійського посвідчення, яка міститься в матеріалах справи. 
Разом з цим, наголошує, що суд першої інстанції під час розгляду справи не встановивши наявності у ОСОБА_1 водійського посвідчення, позбавив його права керування транспортними засобами на один рік.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу “Драгер” на місці зупинки, у зв`язку з тим, що поліцейські викликали в нього недовіру. 
Також в поданій апеляційній скарзі захисник зазначає, що направлення до КНП КМР МЛ №1, яке міститься в матеріалах справи, складене з порушенням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, так як дата направлення в ньому зазначена 25.03.2023 року, тоді ж як протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №186827 про відмову від проходження огляду складений 26.03.2023 року. Крім того, в ньому взагалі не зазначений час складання, що, на переконання апелянта, може свідчити про те, що направлення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не надавалося ОСОБА_1 та було складено вже під час направлення матеріалів справи до суду.
Водночас, зазначає, що згідно наявних в матеріалах справи відеозаписів “000000_002706_20230325234942_0036”, “0000000_002706_2023032523442_0037” вбачається, що поліцейський ОСОБА_2 пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу “Драгер” 25.03.2023 року о 23:49 год. без присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які з`явилися на зйомці пізніше, а саме у період часу з 23:54 год. до 23:58 год.
Враховуючи вищевикладені обставини, апелянт стверджує, що суд першої інстанції під час розгляду справи не врахував, що порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 було проведено з грубим порушенням, та в подальшому фальсифікацією документів, оскільки свідки підписали документи, у яких зазначені обставини, свідками яких вони не були. При цьому, суд першої інстанції даних свідків до суду не викликав та в судовому засіданні не допитував. 
Також в апеляційній скарзі сторона захисту посилається і на відсутність в матеріалах справи доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки з наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 знаходилися у припаркованому транспортному засобі біля житлового багатоповерхового будинку, при цьому на відеозаписі не зафіксовано, що автомобіль має номерний знак “ НОМЕР_1 ”. Крім того, вбачається, що відстань до поліцейського автомобіля складає приблизно три метри, а тому твердження поліцейського Немченко Б.В. про те, що автомобіль марки «Chevrolet Aveo» намагався в`їхати у поліцейський автомобіль не відповідає дійсності.
Разом з цим, апелянт звертає увагу, що поліцейськими не було вручено ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення, що на думку сторони захисту, унеможливлює притягнення його до відповідальності, оскільки у суду немає процесуально-правових підстав для відхилення доводів щодо недоведеності його вини. Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначено, що він керував транспортним засобом з “ознаками алкогольного сп`яніння”, а не “в стані алкогольного сп`яніння”, як визначено ч.1 ст.130 КУпАП, тобто склад адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, що в свою чергу виключає відповідальність водія за таке діяння.

В судове засідання апеляційної інстанції захисник Васильцова О.М. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомили, але їх неявка, відповідно до приписів ч.ю6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

       Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
       Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
       Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

       Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 186827 від 26.03.2023 року; постанову серії БАД №791806 від 26.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП; пояснення свідків; направлення ОСОБА_1 для проведення огляду на стан сп`яніння; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; рапорт та відеозаписи з нагрудних боді-камер поліцейських.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 186827 від 26.03.2023, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 25 березня 2023 року о 23.15 годині, в м. Кам`янське по вул. М. Чиженка, 86/49, водій ОСОБА_1 керував ТЗ «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою технічного приладу Alcotester Drager або в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, від керування ТЗ відсторонений шляхом передачі ТЗ тверезому водію, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено “відмовився у присутності двох свідків”. Крім того зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Від підпису протоколу та отримання його копії особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.
Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №791806 від 26.03.2023 року (а.с.2) вбачається, що за порушення ОСОБА_1 ч.1 ст.126 КУпАП, на нього було накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу у розмірі 425 грн.
З письмових пояснень свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_3 від 25.03.2023 року (а.с.3,4) вбачається, що 25.03.2023 року о 23:58 години вони були залучені працівниками поліції у якості свідків стосовно ОСОБА_1 , який в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як у медичному закладі, так і на місці за допомогою газоаналізатору Drager Alkotest. 
Згідно рапорту старшого інспектора-чергового ВП №2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Прядки К.Д. від 26.03.2023 року (а.с.11), 25.03.2023 о 22:56 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 25.03.2023 о 22:55 за адресою: АДРЕСА_2 , заявник повідомив, що на нього напало двоє невідомих чоловіків, ШМД не потрібна, вони в нетверезому стані, предметів та зброї не має, на авто шевроле авео чорного кольору н.з. НОМЕР_2 . Також заявник повідомив, що вони продовжують на нього нападати, особисті дані відмовився надавати. 

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_7 (а.с.6).
З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.03.2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 було виписано направлення в КНП КМР МР №1 для проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак від проходження огляду він відмовився (а.с.5).
Згідно розписки ОСОБА_8  від 26.03.2023 року (а.с.9) він має посвідчення водія кат. “В” та прийняв у керування ТЗ Шевроле Авео НОМЕР_1 , зобов`язався доставити його до міста реєстрації ТЗ та не передавати іншим особам.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозаписи з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції, які містяться у 18 файлах на двох DVD-R дисках, долучених до матеріалів справи (а.с.12).

       Так, з відеофайлу “0000000_002706_20230325230317_0027” тривалістю 00:00:00 – 00:02:45, вбачається, що 25.03.2023 о 23:03 год. працівники патрульної поліції, перебуваючи в салоні службового автомобілю, розмовляють із невідомим чоловіком по службовому планшету, який повідомив, що нього напали двоє невідомих осіб за адресою: вул. Чиженка, 86/46, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння. Також повідомив, що вони сіли за кермо та намагаються виїхати, однак свої анкетні дані називати не захотів.         
З відеофайлів “0000000_002706_20230325230942_0028”, “0000000_002706_20230325231442_0029”, 0000000_002706_20230325231942_0030” тривалістю 00:00:00 – 00:05:00 кожен, вбачається, що 25.03.2023 о 23:09 год. працівники патрульної зупинили автомобіль марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався їм назустріч посеред багатоквартирних будинків. Далі, як один з поліцейських підійшов до вказаного автомобілю, в салоні якого перебувало двоє чоловіків, які очевидно перебували в стані алкогольного сп`яніння, після тривалих розмов було встановлено, що за кермом транспортного засобу перебував ОСОБА_1 , який спочатку намагався знайти своє посвідчення водія в телефоні в додатку “Дія”, а потім нецензурною лайкою відповів поліцейським, що в нього його немає ніяких документів та щоб вони від нього відстали. 
Після цього, працівник поліції за допомогою ОСОБА_1 , на належному йому мобільному телефоні, знайшов контакт його дружини, зателефонував та повідомив, що її чоловік керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», чорного кольору, в стані алкогольного сп`яніння, ледве не врізався в поліцейський автомобіль, має ушкодження на обличчі. В ході розмови дружина ОСОБА_1 попрохала поліцейських нікуди не їхати, а залишитися на місці та зачекати допоки вона приїде з тверезим водієм.

З відеофайлів “0000000_002706_20230325232442_0031”, “0000000_002706_20230325232942_0032”, тривалістю 00:00:00 – 00:05:00 кожен, вбачається, як ОСОБА_1 сівши за кермо автомобілю, нецензурною лайкою вимагав від поліцейських вимкнути аварійні сигнали на службовому автомобілі, щоб вони йому не світили в очі та мав намір кудись поїхати, однак йому це не вдалося та він знову вийшов з машини. В ході подальшої розмови працівник патрульної поліції повідомив ОСОБА_1 , що в нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, що він почав заперечувати. У зв`язку із виявленими ознаками ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу алкотестер Драгер, на що він погодився та вони стали очікувати другий екіпаж поліції, який мав привезти їм вказаний прилад. 

З відеофайлів “0000000_002706_20230325234442_0035”, “0000000_002706_20230325234942_0036” тривалістю 00:00:00 – 00:05:00 кожен, вбачається, що після тривалого очікування, другий епікаж поліції привіз прилад Драгер та поліцейські попрохали ОСОБА_1  підійти до капоту службового автомобілю поліції, на якому вже був прилад Драгер для проходження огляду, знову повідомили, що було зупинено транспортний засіб під його керуванням, який ледве не в`їхав в них, та під час розмови в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Проте,  ОСОБА_1  в категоричній формі почав відмовлятися продувати Драгер, на що поліцейський запропонував  ОСОБА_1  проїхати до медичного закладу для проходження огляду, на що він також відмовився, після чого, поліцейським було роз`яснено останньому, що за відмову також передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, на що  ОСОБА_1  повідомив, що згоден з покаранням та нехай поліцейські малюють протокол. 
Далі, ОСОБА_1 швидко підійшов до свого автомобілю, сів за кермо, ввімкнув запалення та намагався поїхати, у зв`язку з чим, поліцейськими було підкладено цеглини під задні колеса транспортного засобу, які завадили йому здійснити рух та з метою убезпечення інших громадян від небезпеки, застосовуючи невелику фізичну силу, було витягнуто ОСОБА_1 із-за керма транспортного засобу.

З відеофайлу “0000000_002706_20230325235442_0037”, тривалістю 00:00:00 – 00:05:00, вбачається, що поліцейськими було зупинено чоловіка, який йшов вулицею, та запрошено в якості свідка для фіксація факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Приблизно через хвилину, запрошений в якості свідка чоловік привів ще одного чоловіка, якого також було залучено в якості свідка. Після чого, працівником поліції вже в присутності вказаних свідків, в черговий раз було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі, на що він почав виражатися нецензурною лайкою в сторону свідків та поліцейських, а потім відмовився від проходження огляду.
       Подальшою відеозйомкою зафіксовано процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, написання свідками пояснень та розписки особою, яка приїхала забрати водія та пасажира, про отримання транспортного засобу, після завершення чого ОСОБА_1 у повному обсязі було ознайомлено зі змістом протоколу, повідомлено дату, час та місце судового розгляду, відсторонено від керування транспортним засобом, однак отримувати копію та підписувати протокол останній відмовився.

Отже зазначені на вказаних відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації спростовують твердження апелянта про те, що працівниками патрульної поліції було порушено вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/735 про направлення особи на стан алкогольного сп`яніння, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та що йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за відсутності свідків. 
Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а лише оспорює наявність доказів на підтвердження факту його керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. 
Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
       Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
       Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
       У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.
Водночас, суд апеляційної інстанції відкидає, як аргументи невинуватості, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у зв`язку з тим, що працівники поліції викликали в нього недовіру, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалами справи доказами та ґрунтуються лише на власних вигадках сторони захисту.
Крім того, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не допитав у судовому засіданні свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , оскільки з матеріалів справи вбачається, що сторона захисту не скористалася своїм правом та під час розгляду справи не заявляла відповідних клопотань про їх виклик. При цьому, у суду першої інстанції не було жодних підстав ставити під сумнів правдивість письмових пояснень вказаних свідків, так як пояснення у них відібрані у встановленому законом порядку, містять необхідні реквізити, підписані свідками без застережень. 
Разом з цим, доводи апеляційної скарги щодо порушення права на захист ОСОБА_1 під час складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки вони жодним чином не звільняють ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене правопорушення та не свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.        
       Окрім того, права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП, відновлені шляхом подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді. 
       Також не заслуговують на увагу апеляційного суду і доводи сторони захисту щодо невідповідності направлення на огляд ОСОБА_1 від 25.03.2023 року (а.с.5) вимогам Інструкції, оскільки вони спростовуються наявним в матеріалах справи направленням, яке містить всі необхідні реквізити, зазначені в додатку 1 Інструкції та ґрунтуються на власних припущеннях сторони захисту. 
       Поміж тим, апеляційний суд вважає неспроможними твердження сторони захисту, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не відповідає складу правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, так як в протоколі зазначено про перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані сп`яніння, оскільки відмова особи від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.        
Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Васильцової О.М. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Васильцової Ольги Миколаївни - залишити без задоволення, а постанову судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                                  В.В. РУДЕНКО