ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 травня 2023 року 	м.Дніпро	справа № 340/4637/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року у справі № 340/4637/22 (суддя Хилько Л.І., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області           про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області (далі - відповідач) про застосування адміністративно-господарського штрафу                     № 311672 від 27.09.2022.
В обґрунтування позовних вимог вказував, що у спірних правовідносинах він не виступав як автомобільний перевізник. Також, посилався на порушення відповідачем процедури розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства та строків притягнення до відповідальності.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено.
Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі зазначено, що у даній справі саме ФОП ОСОБА_1 був автомобільним перевізником.
Позивачем було подано письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача, у відзиві просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу відповідача – без задоволення.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що посадовими особами Укртрансбезпеки на ділянці а/д М-05 (Київ-Одеса) с. Дачне 452 км + 811 м проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення вантажів та пасажирів, в ході проведення якої було зупинено транспортний засіб марки МАН, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Під час здійснення перевірки водій транспортного засобу не надав посадовій особі Укртрансбезпеки протокол перевірки та адаптації до тахографу.
За цим фактом 11.07.2022 посадовою особою Уктрансбезпеки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с.48).
На підставі вказаного Акту винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.09.2022 № 311672, якою на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» до позивача застосовано штраф в розмірі 17000 грн. (а.с. 47).
Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач звернувся до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що автомобільним перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» виступало ТОВ «ДАСТІК», а не позивач, у зв`язку з чим, оскаржена постанова підлягала скасуванню.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявних підстав для задоволення позовних вимог та вважає за необхідне зазначити наступне.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05.04.2001 № 2344-III "Про автомобільний транспорт" (далі – Закон №2344-ІІІ), який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень
Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закон № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Так, статтею 48 Закону №2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Отже, до переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів визначених ст. 48 Закону №2344-ІІІ віднесено також інші документи, що передбачені законодавством.
Згідно з положеннями ст. 49 Закону №2344-ІІІ, водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень, дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку. 
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24.06.2010 № 385, затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція №385), яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів. 
Пункт 1.3 Інструкції №385 визначає, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). 
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385 терміни вживаються у такому значенні: 
- картка – картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; 
- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; 
перевізники - суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом; 
- тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР (994_016).
Згідно з пунктом 2.4 Інструкції №385 транспортні засоби, призначені для перевезення небезпечних вантажів, обладнують тахографами з урахуванням положень пунктів 2.1 - 2.3 цього розділу та відповідно до законодавства щодо встановлення вимог до конструкцій таких транспортних засобів.
Відповідно до пункту 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Таким чином, з аналізу наведених приписів законодавства слідує, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зокрема повинен мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, які здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України, у тому числі - габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.
Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю в тому числі, шляхом проведення рейдових перевірок.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі – Порядок №1567).
Згідно з пунктом 14 Порядку № 1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Пунктом 16 Порядку № 1567 визначено, що рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.
Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.
Відповідно пункту 20 Порядку № 1567, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. 
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
Пунктом 22 Порядку № 1567 передбачено те, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.
Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
При цьому, пунктами 26-27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. 
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. 
У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. 
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для прийняття постанови про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу грн. слугував факт порушення ним законодавства про автомобільний транспорт, а саме статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (відсутність на момент проведення перевірки протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу), відповідальність за вчинення якого передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ. 
Так, за змістом абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Тобто, суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення є саме автомобільний перевізник, а тому спірним питанням в межах даної справи є встановлення факту чи позивач є перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник – фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій – особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст.33 Закону України «Про автомобільний транспорт»).
Отже суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, в тому числі за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-ІІІ, є автомобільний перевізник.
З матеріалів справи встановлено, що позивач є власником транспортного засобу марки МАН, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причепу марки МЕТАСО, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.50), які відповідно до договору оренди транспортного засобу з екіпажем від 28.10.2021 № ДК25609 передані в строкове користування ТОВ "ДАСТІК". 
На виконання вимог ухвали суду від 14.11.2022 директор ТОВ "ДАСТІК" підтвердив вищевказані обставини та надав пояснення, що 10.07.2022 їх товариство отримало замовлення від ТОВ "ВОРКХОРС" щодо перевезення пшениці у кількості 26 900 кг, опрацювавши яке було прийнято рішення про доцільність його реалізації. Після цього між ТОВ "ДАСТІК" (Перевізник) та ТОВ "ВОРКХОРС" (Замовник) укладено Договір на перевезення № 28 від 10.07.2022. Відповідно до умов Договору, товариство зобов`язувалося здійснити перевезення пшениці у кількості 26 900 кг із с. Грузьке, Голованівського р-ну до міста Одеси. При даному перевезенні був задіяний транспортний засіб МАН НОМЕР_1 та причеп НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ). 10.07.2022 ТОВ "ВОРКХОРС" здійснило готівковий розрахунок за послуги з перевезення на підставі прибуткового касового ордеру №22 від 10.07.2022.
11.07.2022 приблизно о 03 год. ночі у селі Грузьке, Голованівського р-ну Кіровоградської області, замовником ТОВ "ВОРКХОРС" завантажено транспортний засіб МАН НОМЕР_1 та причеп НОМЕР_2 пшеницею у кількості 26900 кг. Вантажоодержувачем пшениці у даній операції був ТОВ "Агро Корні".
Перевезення пшениці відбувалося на підставі товарно-транспортної накладної від 11.07.2022 року № 742953. 
На наступний день після завершення перевезення між ТОВ "ДАСТІК" та ТОВ "ВОРКХОРС" було укладено Акт виконаних робіт від 12.07.2022 (а.с.93-111).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при здійсненні 11.07.2022 перевезення вантажу автомобільним перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» виступало саме ТОВ "ДАСТІК", а тому позивач у спірних правовідносинах не може нести відповідальність, передбачену абзацом 3 частини 1 статті 60 цього Закону.
Щодо товарно-транспортної накладної №742953 від 11.07.2022, яку надав водій ОСОБА_2 під час проведення перевірки на дорозі була виписана ним самостійно, колегія суддів зазначає, що вона не містила достовірний відомостей про сторони перевезення і була складена із порушенням Закону України «Про автомобільний транспорт».
Одним порушень, які були зазначені у товарно-транспортній накладній №742953 під час її заповнення - це відсутність достовірних відомостей про особу перевізника та інші сторони по перевезенню. В графі автомобільний перевізник зазначено «ПП ЛЕСЬ». У відповідності до вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» при заповненні товарно - транспортної накладної обов`язково зазначається реєстраційні дані (код ЄДРПОУ, якщо юридична особа, РНОКПП - якщо фізична особа - підприємець).
Тобто без зазначення конкретного ідентифікаційного коду неможливо встановити конкретну особу.
Крім того, згідно із даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не встановлено такого суб`єкту господарювання як «ПП ЛЕСЬ».
Колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін..
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року у справі № 340/4637/22 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак