ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року	Львів	Справа № 500/312/23 пров. № А/857/3208/23	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 року (ухвала прийнята м. Тернопіль судом у складі головуючого судді Дерех Н.В.) у справі за позовом ОСОБА_1  до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення,-
                                                       ВСТАНОВИЛА:

02 лютого 2023 року ОСОБА_1 до суду з позовом до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області , в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення дисциплінарної палати КДКА Тернопільської області від 29.12.2022 №102 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю строком на 6 місяців та разом з позовом подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акту - рішення дисциплінарної палати КДКА Тернопільської області від 29.12.2022 №102 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю строком на 6 місяців. Дана заява обґрунтована тим, що, на думку ОСОБА_1 , не забезпечення позову та невжиття таких заходів може істотно вплинути на ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Вказав, що в разі дії оскаржуваного рішення Дисциплінарної палати КДКА Тернопільської області до розгляду судом спору в цій справі по суті матиме для ОСОБА_1 негативні наслідки, а саме призведе до істотного порушення права позивача на працю, дострокового розірвання клієнтами договорів про надання правової допомоги та необхідності повернення ним гонорарів за адвокатські послуги, вплине на репутацію позивача, призведе до позбавлення його до засобів до існування, оскільки адвокатська діяльність є єдиним джерелом його доходу. Просить врахувати, що у провадженні ОСОБА_1 , як адвоката перебуває більше 20-ти цивільних та адміністративних справ, у межах яких ним укладено договори про надання правової допомоги, у багатьох з них розгляд призначено на найближчий час. Таким чином, вважає, що усунення ОСОБА_1 від участі в справі в якості захисника призведе до порушення прав осіб на правову допомогу та його права на здійснення незалежної професійної діяльності і гарантованого Конституцією України права на працю, оскільки ОСОБА_1 буде позбавлений можливості надавати правничу допомогу, а відтак і працювати. Крім цього, вказав, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває двоє малолітніх дітей: дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з ним та його дружиною. Отже, на думку ОСОБА_1 , оскаржуване рішення дисциплінарної палати КДКА Тернопільської області №102 від 29.12.2022 винесено протиправно, оскільки прийняте з порушенням порядку та Регламенту.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та є незаконною, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
Апеляційний суд звертає увагу, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Частиною другої статті 150 КАС України врегульовано, що забезпечення позову допускається, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення дисциплінарної палати КДКА Тернопільської області від 29.12.2022 №102 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю строком на 6 місяців.
Разом з тим, у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає про протиправність рішення КДКА Тернопільської області №102 від 29.12.2022, а також про те, що таке рішення прийняте з порушенням порядку та Регламенту.
У цьому випадку наявність ознак протиправності оскаржуваних актів може бути виявлена судом лише на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності. Застосування заходів забезпечення позову в цьому випадку фактично вирішує справу по суті предмету позову. 
Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №826/16509/18.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року у справі №800/521/17 дійшла до висновку, про те, що забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови до набрання законної сили судовим рішенням у справі фактично було б ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Позивачем не наведено достатніх підстав, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, не надано належних доказів щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Застосування до адвоката  дисциплінарного стягнення у виді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк шість місяців не є беззаперечною обставиною, наявність якої є підставою для вжиття заходів до забезпечення адміністративного позову.
Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені заяви про забезпечення позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-

                                                  ПОСТАНОВИЛА:          

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 року у справі №500/312/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.
На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	З. М. Матковська