Дата документу 20.06.2023 Справа № 334/7442/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 334/7442/19         Головуючий у 1 інстанції: Турбіна Т.Ф.
Провадження № 22-ц/807/913/23         Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року        м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого:        Полякова О.З.,
суддів:        Кухаря С.В.,
       Крилової О.В.
секретар: Бєлова А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сімонець Євгенії Олександрівни на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Запорізька районна державна нотаріальна контора, Друга Запорізька державна нотаріальна контора, державний реєстратор Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області Музичко Сергій Валентинович, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про захист права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:        

У жовтні 2019 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Запорізька районна державна нотаріальна контора, Друга Запорізька державна нотаріальна контора, державний реєстратор Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області Музичко С.В., Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про захист права власності.
В обґрунтування позову зазначав, що він є власником житлового будинку літ И-2 з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами. Вказаний будинок з надвірними будівлями та спорудами був побудований ним у 1992 році на садибі АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів за № 227/25 від 08.10.1992, актом приймання індивідуального дому від 18.02.1993.
Після будівництва домоволодіння АДРЕСА_1 в цілому складалося з: будинку літ. А, що належав на праві спільної часткової власності ОСОБА_8 (1/2 частина) та ОСОБА_9 (1/2 частина); будинку літ И-2 з приналежними до нього будівлями та спорудами, що належать позивачу на праві власності на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів за № 227/25 від 08.10.1992.
У зв`язку з неможливістю забезпечити кожний дім окремий виїздом на вулицю, поділ домоволодіння між співвласниками в натурі проведений не був, реєстрація належного позивачу на праві власності будинку літ. И-2 з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами, відбулась в складі домоволодіння АДРЕСА_1 .
На підставі розпорядження Ленінської районної Ради № 3185 від 24.09.1999 про змінення ідеальних часток домоволодіння позивачу було видано свідоцтво на право власності від 13.10.1999 та реєстраційний напис на правовстановлюючому документі від 13.10.1999 .
На підставі договору купівлі-продажу від 01.12.1999, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ніколаєвською Л.Б., позивач придбав у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 їх частини домоволодіння та став одноособовим власником домоволодіння.
На підставі договору купівлі-продажу від 06.10.2004 позивач продав, а ОСОБА_10 купив 7/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , яке розташоване на земельній ділянці 1255 кв. м., де у власність ОСОБА_10 переходить жилий будинок літ. А, водогін № 4. Згідно з цим договором купівлі-продажу від 06.10.2004 на земельній ділянці розташовані: жилий будинок И-2, жилою площею 38 кв. м., жилий будинок А, гараж, Д, льох з шийкою, вбиральня К, літня кухня М, сарай Н; альтанка О, душ П, намет Р, водогін № 2, 4, паркани № 3,5,9, замощення № І, II, підпірна стіна № 6, ворота № 8.
Після укладення вищевказаного договору ОСОБА_10 став власником будинку літ. А та водогону № 4, що складало 7/100 частин домоволодіння.
У власності позивача залишився побудований ним жилий будинок літ. И-2, жилою площею 38 кв. м., гараж, Д, льох з шийкою (пг1, пг2), вбиральня К, літня кухня М, сарай Н; альтанка О, душ П, намет Р, водогін № 4, паркани № 3,5,9, замощення № І, II, підпірна стіна № 6, ворота № 8, що складає 93/100 частин вищезазначеного домоволодіння.
Після ОСОБА_10 право власності на будинок літ. А та водогін № 4, що складало 7/100 частин домоволодіння, перейшло до ОСОБА_11 . За життя він здійснив реконструкцію будинку літ. А. У 2009 році ОСОБА_11 номер. Згідно з інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, власниками 7/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в рівних частинах стали його діти: донька - ОСОБА_12 на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину № 3-1069 від 19.10.2010 (7/200 частин) та син - ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3-1169 від 02.11.2010 (7/200 частин). В реконструйованому будинку після смерті батька ще деякий час проживала донька ОСОБА_12 , яка згодом переїхала та через деякий час померла. Користуватись будинком літ. А почала ОСОБА_13 , яка здійснила перебудову будинку літ. А, та побудову споруд для його обслуговування: альтанку, вбиральню, котельню, вольєр, навіс, барбекю та інше.
Позивач зазначав, що не вчиняв жодних дій та не укладав жодних правочинів, направлених на перехід права власності на побудований та належний йому на праві власності житловий будинок літ. И-2 з приналежними до нього будівлями та спорудами, що складає 93/100 частин домоволодіння. В Реєстрі прав власності на нерухоме майно наявний запис про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно домоволодіння, що складає 93/100.
Позивачу стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з частками у праві власності на цей будинок в розмірі 7/400 та 1/2.
Реєстрація права власності на частку в розмірі 7/400 була проведена 02.08.2013 під номером запису про право власності 2188590 відповідно до рішення про державну реєстрацію індексний номер 5167909, прийнятого реєстратором Запорізького міського управління юстиції Шаповаловим О.Є. 21.08.2013.
Реєстрація права власності на частку в розмірі 1/2 була проведена 19.07.2013 під номером запису про право власності 1732329 згідно відповідно до рішення про державну реєстрацію індексний номер 4143708, прийнятого реєстратором Запорізької державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. 19.07.2013.
Згідно з інформацією, що міститься в технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок загальною площею 73,7 кв. м, житловою площею 38 кв. м., право власності на який з частками 7/400 та 1/2 зареєстровано за ОСОБА_3 , є побудований позивачем та належний на праві приватної власності будинок літ. И-2.
Позивач не вчиняв жодний дій та не укладав жодних правочинів, направлених на виникнення у будь-кого права власності на житловий будинок літ. И-2. Право власності ОСОБА_3 є похідним від права власності ОСОБА_10 , що апріорі унеможливлює виникнення права власності на належний позивачу будинок літ. И-2, який у власність нікому та ніколи не передавався.
Право ОСОБА_3 на володіння, користування та розпорядження будинком И-2 відсутнє, а тому і відсутнє право спільної власності. Визначення часток домоволодіння кожного власника конкретно визначеного будинку у цьому домоволодінні не є правовою підставою для визначення цих будинків спільним майном.
Таким чином, реєстрація за ОСОБА_3 права власності на житловий будинок загальною площею 73,7 кв. м, житловою площею 38 кв. м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 відбулась незаконно.
Крім того, з інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно позивачу стало відомо, що за ОСОБА_13 зареєстровано право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме - житловий будинок, літ. А-2, загальною площею 194,9 кв. м, жилою площею 53,5 кв. м.
Вказаний будинок був зареєстрований як окремий об`єкт нерухомого майна з номером 10443449923101 на підставі акту б/н від 20.09.2016 та технічного паспорта від 20.09.2016, виданих ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації». Ця реєстрація була проведена 03.10.2016 відповідно до рішення про державну реєстрацію індексний номер 31691835, прийнятого реєстратором Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області 04.10.2016 Музичко С.В. Проводячи таку реєстрацію, реєстратор ОСОБА_14 відкрив новий розділ Реєстру, присвоїв об`єкту реєстрації унікальний реєстраційний номер та зареєстрував перебудований ОСОБА_4 будинок літ. А, що входить до складу домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , як окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна - будинок А-2 з присвоєнням цьому об`єкту іншої адреси - АДРЕСА_3 .
Будинок літ. А-2 розташовується на земельній ділянці домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Цей будинок утворився в результаті реконструкції будинку літ. А, що складав 7/100 частин домоволодіння. Реєстрація за ОСОБА_4 права власності на створений в результаті реконструкції будинок літ. А-2, як на окремий об`єкт нерухомого майна, відбулася без відома позивача, за відсутності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, без оформлення прав власності на земельну ділянку за цією адресою та без здійснення в установленому законом порядку поділу домоволодіння суб`єктами права власності на два окремих об`єкта нерухомого майна. Жодних договорів про поділ домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , або виділ зі складу цього домоволодіння будинку літ. А-2, позивач не укладав.
Крім того, ОСОБА_2 вказував, що присвоєння поштових адрес в період реєстрації прав власності на будинок А-2 за ОСОБА_4 здійснювалося районними адміністраціями відповідно до рішення Запорізької міської ради № 61 від 28.11.2012 «Про присвоєння та зміни поштових адрес об`єктам нерухомого майна та об`єктам незавершеного будівництва в м. Запоріжжя». Згідно з листом Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 24.09.2019, районна адміністрація не присвоювала поштову адресу будинку АДРЕСА_1 .
Отже, державна реєстрація права власності за ОСОБА_4 на житловий будинок літ. А-2, загальною площею 194,9 кв. м, жилою площею 53,5 кв. м., що утворився в результаті реконструкції будинку літ. А, який розташовувався за адресою АДРЕСА_5 , відбулась за відсутності жодної правової підстави, всупереч встановленому законом порядку та є незаконною.
Посилаючись на означені обставини та порушення ст.18 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, що діяла на момент реєстрації прав за ОСОБА_4 , Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015, вимог Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, яка затверджена Міністерством юстиції України 06.07.2007 № 774/14041, ОСОБА_2 просив суд:
- визнати за ним право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_4 , а саме - житловий будинок И-2, загальною площею 73,7 кв.м, житловою площею 38 кв.м, з приналежними до нього будівлями та спорудами (гараж Д, погріб з шийкою (пг1, пг2), вбиральня К, літня кухня М, сарай Н, альтанка О, душ П, намет Р, водогін №2, паркани № 5, 7, замощення, підпірна стіна № 6, ворота № 8);
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 5167909 від 21.08.2013 та запис про проведену державну реєстрацію права власності номер 2188590 від 02.08.2013 реєстратора Запорізького міського управління юстиції Запорізької області Шаповалова О.Є.;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 4143708 від 19.07.2013 та запис про проведену державну реєстрацію права власності номер 1732329 від 19.07.2013 реєстратора Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравцової Л.М.;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31691835 від 04.10.2016 та запис про проведену державну реєстрацію права власності номер 16712110 від 03.10.2016 реєстратора Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області Музичко С.В.
Судові витрати у справі просив покласти на відповідачів.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2022 року позов задоволено частково.
Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 5167909 від 21.08.2013 реєстратора Шаповалова О.Є. реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на 7/100 часток об`єкту нерухомого майна – житлового будинку загальною площею 73,7 кв.м., житловою площею 38 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 4143708 від 19.07.2013 реєстратора Кравцової Л.М. Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області, про державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частку об`єкту нерухомого майна – житлового будинку загальною площею 73,7 кв.м., житловою площею 38 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31691835 від 04.10.2016 реєстратора Музичко С.В. Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, про державну реєстрацію за ОСОБА_15 права власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 .
У задоволенні позову в частині визнання права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: житловий будинок И-2, загальною площею 73,7 кв.м, житловою площею 38 кв.м, з приналежними до нього будівлями та спорудами (гараж Д, погріб з шийкою (пг1, пг2), вбиральня К, літня кухня М, сарай Н, альтанка О, душ П, намет Р, водогін №2, паркани № 5, 7, замощення, підпірна стіна № 6, ворота № 8), і в частині скасування записів про проведену державну реєстрацію права власності, відмовлено.
Частково не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сімонець Є.О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2022 року в частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2  до ОСОБА_1  про скасуваннярішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31691835 від 04.10.2016 реєстратора Музичко С.В. Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, про державну реєстрацію за ОСОБА_15 права власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 . 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки позивачу на праві власності належить 93/100 частини спірного домоволодіння, скасовуючи реєстрацію права власності на належний їй житловий будинок літ А-2 в порядку захисту права власності позивача на належну йому частину домоволодіння, до складу якої не входив ні житловий будинок літ А, ні житловий будинок літ А-2, суд першої інстанції не з`ясував, чим саме були порушені права позивача, а також чи порушені вони діями ОСОБА_1 .
На думку скаржниці, в матеріалах справи відсутні докази того, що будинок літ.А-2 складає частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , та був реконструйований із житлового будинку літ.А, який входить до вищевказаного домоволодіння. Присвоєння адреси в період реєстрації права власності на будинок літ.А-2 за ОСОБА_13 є правомірним, оскільки вона здійснювалось на підставі рішення Запорізької міської ради від 28.11.2012 №61. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечує проти доводів ОСОБА_1 , апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2022 року залишити без змін.
У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник – адвокат Насонова М.С. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення просили залишити без змін.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Симонець Є.О. наполягала на задоволенні апеляційної скарги, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2022 року в оскаржуваній частині просила скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в цій частині.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства (т. 3, а.с. 50, 51, 56, 58, 60). Клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.
Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну слід залишити без задоволення з огляду на таке.
У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 186/1743/15-ц, зазначено, що у разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Також, за приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів звертає увагу, що у цій справі переглядається рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2022 року в частині позовних вимог щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31691835 від 04 жовтня 2016 року реєстратора Музичко С.В. Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, про державну реєстрацію за ОСОБА_15 права власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 .
За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі – Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Так, суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що виконавчий комітет Ленінської районної ради народних депутатів розглянувши заяву ОСОБА_2 про оформлення права власності на жилий будинок літ.И-2 розміром 7,56м х 7,02м, з надвірними будівлями і спорудами, по АДРЕСА_3 , враховуючи висновок архітектури міста №739 від 07.09.1992, прийняв рішення №227/25 від 08.10.1992 про оформлення права власності на жилий будинок літ.И-2 розміром 7,56м х 7,02м, з надвірними будівлями і спорудами, по АДРЕСА_3 , за ОСОБА_2 . Встановлено розмір земельної ділянки для будинку АДРЕСА_6 земельної ділянки площею 255 кв.м. залишено в користуванні власника. Актом від 18.02.1993 індивідуальний будинок ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 прийнятий до експлуатації.
Розпорядженням виконавчого комітету Ленінської районної ради від 24.09.1999 №3185 на підставі висновку бюро технічної інвентаризації змінено ідеальні частки на домоволодіння АДРЕСА_1 (яке складалось з житлового будинку И-2, службової прибудови «и», ганку до «и», піддашку до «И», гаража Д, погреба пг2, вбиральні К): за ОСОБА_2 – 23/25 частини домоволодіння; за ОСОБА_8 – 1/25 частина домоволодіння; за ОСОБА_9 – 1/25 частина домоволодіння.
На підставі цього Розпорядження видано відповідні свідоцтва на право власності, зокрема, ОСОБА_2 видано свідоцтво №1973 від 13.10.1999 на право власності на 23/25 частини домоволодіння (в цілому складається з 2 будинків). Згідно реєстраційного напису, право власності зареєстровано ОП ЗМБТІ за реєстровим номером 611 від 13.10.1999.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.12.1999 ОСОБА_9 і ОСОБА_8 продали по 1/25 частині кожна, а ОСОБА_2 купив 2/25 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . На вказаній земельній ділянці розташовано житловий будинок И-2, житловий будинок А, гараж Д, погріб пг-1, пг-2, вбиральня К, літня кухня М, сарай Н, альтанка О, душ П, навіс Р, водопровід №2, 4, паркан №3,5, замощення І.
Відповідно до договору купівлі-продажу частки домоволодіння від 06.10.2004 ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_10 купив 7/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . Відповідно до змісту договору, у власність ОСОБА_10 за цим договором перейшов жилий будинок літ.А, водогін №4.
В подальшому ОСОБА_10 продав своє майно ОСОБА_11 . Право власності на 7/100 частин домоволодіння перейшло до ОСОБА_11 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2005, яке набрало законної сили 25.07.2005. Склад об`єктів нерухомого майна у рішенні суду не зазначено. Право власності ОСОБА_11 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2005 (з урахуванням ухвали суду від 13.09.2010 про виправлення описки) зареєстровано ОП ЗМБТІ 08.08.2005.
За матеріалами інвентарної справи, згідно повідомлення ОП ЗМБТІ від 03.08.2009 на адресу виконкому, на замовлення ОСОБА_11 про внесення змін в нерухомому майні, за даними обстеження земельної ділянки встановлено, що в домоволодінні по АДРЕСА_3 ОСОБА_11 самовільно реконструював житловий будинок А, збудував житлову прибудову А1, погріб пг3, фундамент під веранду а2.
Згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОП ЗМБТІ від 29.09.2010, домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за співвласниками ОСОБА_11 - 7/100 частин на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2005 №2-3277/2005, і ОСОБА_2 - 93/100 частини на підставі свідоцтва про прав власності від 13.10.1999, договору купівлі-продажу від 01.12.1999. Згідно опису, об`єкт складався в тому числі з житлового будинку літ.А, житлового будинку літ. И-2. Самочинно збудовано: фундамент під прибудову а2, службова прибудова А1, погріб пг3. Самочинно реконструйовано житловий будинок літ.А.
Після смерті ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 7/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2010, виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №3-1069.
Також Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.11.2010 на 7/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , зареєстроване в реєстрі за №3-1169.
При цьому, у зазначених документах зазначено, що на земельній ділянці АДРЕСА_1 площею 1255 кв.м. розташовано житловий будинок літ. И-2 та інші господарські будівлі і споруди, відомості щодо житлового будинку літ. А, який фактично належав спадкодавцю, відсутні.
Право власності ОСОБА_12 і ОСОБА_5 було зареєстровано в ОП ЗМБТІ, що підтверджується відповідними витягами про державну реєстрацію прав.
У листопаді 2011 року ОСОБА_5 і ОСОБА_12 звернулися до ОП ЗМБТІ із замовленням щодо технічної інвентаризації будинку АДРЕСА_1 (літ.А1).
Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 22.06.2011 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу, визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності, судом встановлено факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_11 однією сім`єю без шлюбу. Скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.10.2010 на 7/200 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , яке було видане ОСОБА_5 , скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 , проведену ОП ЗМБТІ на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2010 на 7/200 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Визначено, що в майні, розташованому за адресою АДРЕСА_1 , частки кожного зі співвласників ОСОБА_3 і ОСОБА_11 складає по 1/4. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 7/400 частин житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою АДРЕСА_1 .
Свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.10.2010 на 7/200 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , яке було видане ОСОБА_12 , скасоване не було. ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За матеріалами реєстраційної справи №109954523101 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. 19.07.2013 року видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті доньки ОСОБА_12 на частку спадкового майна, яке складається з 7/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 19.10.2010 за реєстровим №3-1069 (дублікат виданий 26.01.2012 за реєстровим №154), зареєстрованого ТОВ ЗМБТІ 01.02.2012 в книзі 5, № запису:611, реєстраційний номер:7772398, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, виданим ТОВ ЗМБТІ від 01.02.2012 за №33047708.
При цьому, нотаріусом зазначено, що на земельній ділянці площею 1255 кв.м. розташовано: житловий будинок, цегла, житловою площею 38,0 кв.м., загальною площею 73,7 кв.м., позначений в плані літерою «И-2», літня кухня, позначена в плані літерою «М», альтанка, позначена в плані літерою «О», душ, позначений в плані літерою «П», навіс, позначений в плані літерою «Р», водопровід, позначений в плані цифрами «№2,4», паркан, позначений в плані цифрою «№5», стінки підпірні, позначені в плані цифрою «№6», паркан, позначений в плані цифрою «№7», ворота, позначені в плані цифрою «№8», паркан, позначений в плані цифрою «№9», яма зливна, позначена в плані цифрою «№12», стінки підпірні, позначені в плані цифрою «№13», паркани, позначені в плані цифрами «№14, 15, 16, 17», замощення, позначене в плані цифрами «І, ІІ».
Відомості щодо нерухомого майна, на яке видано це свідоцтво, та складу об`єктів, розташованих на відповідній земельній ділянці, відповідають даним, зазначеним у свідоцтві про право на спадщину за законом, виданим ОСОБА_12 . Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою19.10.2010 за реєстровим №3-1069, на підставі якого вона набула право власності на 7/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право на спадщину на частку цього майна не видано.
Між тим, згідно з технічною документацією, на момент набуття у власність частини домоволодіння АДРЕСА_3 ОСОБА_11 , а в подальшому його спадкоємцями і ОСОБА_3 , крім будинку літ. И-2, який належить позивачу ОСОБА_2 , на вказаній земельній ділянці був розташований також житловий будинок літ.А, придбаний ОСОБА_11 у 2004 році і реконструйований у 2009 році.
Отже, за вказаним свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 19.07.2013 державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М., відповідач ОСОБА_3 набула право власності на 1/2 частку спадкового майна, яке складалося з 7/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (житловий будинок літ. И-2 і інші зазначені будівлі і споруди), тобто на 7/400 частин домоволодіння АДРЕСА_1 .
Згідно із вказаним свідоцтвом про право на спадщину за законом державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. як державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №4143708 від 19.07.2013, та зареєстровано за ОСОБА_3 право власності на частку об`єкту нерухомого майна – житловий будинок загальною площею 73,7 кв.м., житловою площею 38 кв.м., який згідно виданого нею свідоцтва про право на спадщину за законом і технічної документації є будинком літ. И-2.
02.08.2013 ОСОБА_3 подала до реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 22.06.2011 №2-974, яким за нею визнано право власності на 7/400 частин житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою АДРЕСА_1 , без зазначення об`єктів нерухомості, розташованих на ній.
Відповідно до наданого ОСОБА_3 рішення суду державним реєстратором реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області Шаповаловим О.Є. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №5167909 від 21.08.2013, вид власності – спільна часткова, розмір частки – 7/400, об`єкт нерухомого майна – житловий будинок загальною площею 73,7 кв.м., житловою площею 38 кв.м., який згідно технічної документації та правовстановлюючих документів є житловим будинком літ. И-2 і не відчужувався ОСОБА_2 .
Крім того, ОСОБА_3 після смерті доньки ОСОБА_12 14.02.2012 звернулась до ОП ЗМБТІ з питання проведення інвентаризації для оформлення спадщини.
Техніком ЗМБТІ складено Акт від 14.02.2012, у якому зазначено, що на момент виходу на ділянці проживають сторонні люди (не власники) в житловому будинку А, які не надали доступу до будинку.
Матеріали інвентарної справи на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 містять ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2014 про зобов`язання ТОВ «ЗМБТІ» провести технічну інвентаризацію об`єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 з виготовленням технічного паспорту, в якому зазначити станом на 01.12.2014 користувача будинку літ.А ОСОБА_13 , та відповідний договір на виконання робіт (технічна інвентаризація) №11423/02 від 16.12.2014, замовник ОСОБА_13 , яка мешкає за вказаною адресою. Додаток до договору містить відомості про земельну ділянку площею 600 кв.м., житловий будинок, розташований за вказаною адресою, площею 190 кв.м., з мансардою, чотири прибудови та інші.
У зведеному акті ТОВ «ЗМБТІ» крім співвласників зазначено ОСОБА_13 як користувача будинку літ.А. На плані земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 станом на 17.12.2014 значаться окрім будинку И-2, будинку А, самовільно збудовані: житловий будинок літ.А (реконструйований), мансарда літ.Мс, житлова прибудова літ.А2-2, прибудова літ.А1, котельня літ.С. За даними обстеження земельної ділянки встановлено, що її площа складає 1141 кв.м.
Судом також встановлено, що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31691835 від 04.10.2016 та реєстратора ОСОБА_14 . Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області за ОСОБА_16 (після зміни прізвища - ОСОБА_17 ) було проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 .
Державна реєстрація здійснена на підставі рішення реєстратора ОСОБА_14 . Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.10.2016, з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
За матеріалами реєстраційної справи №1044349923101 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 встановлено таке.
03.10.2016 ОСОБА_16 звернулась до Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 . При цьому, було надано технічний паспорт, виготовлений ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» станом на 20.09.2016, на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 . Згідно технічної паспорту, житловий будинок літ.А-2 площею 194,9 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 510 кв.м.
Реєстратору було надано Акт від 20.09.2016 за результатами обстеження житлового будинку, складений інженером з інвентаризації нерухомого майна ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_18 , яким останній встановив, що Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Запоріжжя від 08.10.1992 за №227/25 житловий будинок літ.А-2 розташовано за поштовою адресою АДРЕСА_1 .
Також для реєстрації права власності на житловий будинок було надано довідку інженера з інвентаризації нерухомого майна ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_18 , згідно якої за даними обстеження земельної ділянки АДРЕСА_3 на 20.09.2016 загальна площа земельної ділянки складає 510 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради від 08.10.1992 за №227/25 за житловим будинком АДРЕСА_1 закріплена площа 510 кв.м.
Як зазначалось вище, ОСОБА_2 належав в цілому житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 13.10.1999 і договору купівлі-продажу від 01.12.1999.
На час укладення договору купівлі-продажу від 01.12.1999, за яким ОСОБА_9 і ОСОБА_8 продали по 1/25 частині кожна, а ОСОБА_2 купив 2/25 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , на вказаній земельній ділянці були розташовані житловий будинок И-2, житловий будинок А, гараж Д, погріб пг-1, пг-2, вбиральня К, літня кухня М, сарай Н, альтанка О, душ П, навіс Р, водопровід №2, 4, паркан №3,5, замощення І.
Після цього ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу частки домоволодіння від 06.10.2004 продав ОСОБА_10 7/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , за яким у власність ОСОБА_10 за перейшов жилий будинок літ.А, водогін №4. Відтак, ОСОБА_2 з 06.10.2004 належить на праві власності 93/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .
Після укладення договору купівлі-продажу від 06.10.2004 і до тепер домоволодіння АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності.
Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.
Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Правовідносини у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - закон № 1952).
Відповідно до частини третьої статті 10 Закону № 1952 державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Відповідно до частини четвертої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
З метою захисту порушених прав в результаті реєстрації права власності ОСОБА_4 без дотримання вимог закону ОСОБА_2 просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31691835 від 04.10.2016 реєстратора Музичка С.В. Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, згідно якого було проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 за ОСОБА_16 (після зміни прізвища ОСОБА_17 ).
Державна реєстрація здійснена на підставі рішення реєстратора ОСОБА_14 . Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.10.2016, з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
За матеріалами реєстраційної справи №1044349923101 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_16 03.10.2016 звернулась до Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 .
Вказаний будинок був зареєстрований як окремий об`єкт нерухомого майна з номером 10443449923101 на підставі:
- технічного паспорту, виготовленого ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» станом на 20.09.2016, на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 . Згідно технічної паспорту, житловий будинок літ.А-2 площею 194,9 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 510 кв.м. ;
- Акту від 20.09.2016 за результатами обстеження житлового будинку, складеного інженером з інвентаризації нерухомого майна ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_18 , яким останній встановив, що Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Запоріжжя від 08.10.1992 за №227/25 житловий будинок літ.А-2 розташовано за поштовою адресою АДРЕСА_1 ;
- довідки інженера з інвентаризації нерухомого майна ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» Гранько С.А., згідно якої за даними обстеження земельної ділянки АДРЕСА_3 на 20.09.2016 загальна площа земельної ділянки складає 510 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради від 08.10.1992 за №227/25 за житловим будинком АДРЕСА_1 закріплена площа 510 кв.м.
З урахуванням наданих доказів та встановлених обставин справі, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що проводячи таку реєстрацію, реєстратор ОСОБА_14 відкрив новий розділ Реєстру, присвоїв об`єкту реєстрації унікальний реєстраційний номер та зареєстрував перебудований Відповідачем 2 будинок літ. А, що входить до складу домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , як окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна - будинок А-2 з присвоєнням цьому об`єкту іншої адреси - АДРЕСА_2 .
Відповідно до частини 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Частиною 2 ст. 18 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, що діяла на момент реєстрації прав за Відповідачем 2 (далі - Закон), встановлено, що порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок). Такий Порядок було затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року.
Пунктом 20 (в редакції що діяла на момент реєстрації прав власності за Відповідачем 2) вказаного Порядку встановлено, що у разі проведення державної реєстрації права власності на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва вперше, у тому числі у результаті поділу, виділу частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна, державний реєстратор за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера об`єкту нерухомого майна, об`єкту незавершеного будівництва та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства.
За наявності зареєстрованих речових прав на такий об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва або обтяжень таких прав у спеціальному розділі Державного реєстру прав, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу у Державному реєстрі прав переносить такі відомості про речові права на таке майно та їх обтяження, про суб`єктів цих прав до відповідного відкритого розділу.
У разі коли відкриття розділу у Державному реєстрі прав здійснюється у результаті поділу, виділу частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна, державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу у Державному реєстрі прав переносить відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про суб`єктів цих прав щодо об`єкта нерухомого майна, який поділяється, частка з якого виділяється, або щодо об`єктів нерухомого майна, які об`єднуються, до відповідних розділів, відкритих на кожний з новостворених об`єктів нерухомого майна.
Отже, державний реєстратор відкриває новий розділ з присвоєнням реєстраційного номера об`єкту нерухомого майна лише у разі проведення державної реєстрації права власності на окремий Індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна.
Пунктом 54 Порядку визначено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, або об`єднання майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу або об`єднання нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин.
Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об`єднання, подаються: документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення); технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або об`єднання таких об`єктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо).
Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документ здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.
У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.
Порядок виділу в натурі частки з нерухомого майна визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, яка затверджена Міністерством юстиції України 6 липня 2007 року за N 774/14041. Згідно п 2.6. цієї інструкції передбачено, що після проведення технічної інвентаризації майна суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, готується висновок про можливість виділення окремого об`єкта. Тобто виділення окремого об`єкта проводиться за наявності висновку уповноваженої установи щодо можливості такого виділення.
Дослідженими судом документами технічної інвентаризації підтверджено, що будинок літ. А-2, який за даними, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, має адресу АДРЕСА_2 , розташовується на земельній ділянці домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Він утворився в результаті реконструкції будинку літ. А, що складав 7/100 частин домоволодіння.
Реєстрація за права власності на створений в результаті реконструкції будинок літ. А-2, як на окремий об`єкт нерухомого майна, відбулася поза відома інших співвласників домоволодіння, за відсутності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, без оформлення прав власності на земельну ділянку за цією адресою та без здійснення у встановленому законом порядку поділу домоволодіння суб`єктами права власності на окремі об`єкти нерухомого майна.
Договорів про поділ домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , або виділ зі складу цього домоволодіння будинку літ. А-2 не укладалось.
Рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради від 08.10.1992 за №227/25 про закріплення за житловим будинком АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 510 кв.м., суду надано не було, як і будь-яких інших доказів виділення у 1992 році земельної ділянки площею 510 кв.м. за житловим будинком АДРЕСА_1 .
Матеріалами справи підтверджено, що рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради від 08.10.1992 за №227/25 було прийнято за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 про оформлення за ним права власності на жилий будинок літ.И-2 розміром 7,56м х 7,02м, з надвірними будівлями і спорудами, по АДРЕСА_3 , і висновку архітектури міста №739 від 07.09.1992.
Це рішення стосується виключно питання оформлення права власності на жилий будинок літ.И-2 розміром 7,56м х 7,02м, з надвірними будівлями і спорудами, по АДРЕСА_3 , за ОСОБА_2 . Ним встановлено розмір земельної ділянки для будинку АДРЕСА_3 – 1000,00 кв.м. Надлишки земельної ділянки площею 255 кв.м. залишено в користуванні власника. Жодних відомостей щодо закріплення за житловим будинком АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 510 кв.м. надане суду рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради від 08.10.1992 за №227/25 не містить.
В період реєстрації права власності на будинок А-2 за скаржницею - 03.10.2016 -присвоєння адреси здійснювалося районними адміністраціями відповідно до рішення Запорізької міської ради від 28.11.2012 за № 61 «Про присвоєння та зміни поштових адрес об`єктам нерухомого майна та об`єктам незавершеного будівництва в м. Запоріжжя».
Згідно з листом районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 24.09.2019 за № ІЗ -0036-П, Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району не присвоювалася поштова адреса будинку АДРЕСА_1 .
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач довів належними доказами, що будинок літ.А-2, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_13 , був реконструйований із жилого будинку літ.А, що входить до домоволодіння по АДРЕСА_3 , а відтак, державна реєстрація відбулася за відсутності правової підстави, всупереч встановленому законом порядку та є незаконною.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не з`ясував, чи порушувалось діями ОСОБА_1 право власності позивача спростовуються матеріалами справи.
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні належні докази набуття права власності скаржниці на будинок літ. А-2 за адресою АДРЕСА_5 , АДРЕСА_7 та на земельну ділянку на якій розташований цей будинок. Матеріали справи не містять документів на підтвердження відведення, передання у власність або користування ОСОБА_1 земельної ділянки за цією адресою, а також належних доказів про присвоєння у встановленому законом порядку адреси місця розташування будинку.
Таким чином, оскільки під час розгляду справи встановлено недотримання реєстраторами вимог, передбачених ст.ст. 11, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, при реєстрації права власності ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , суд першої дійшов правильного висновку, що вимоги позову про скасування відповідних рішень про державну реєстрацію є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Доводи скаржниці про те, що вона не є належним відповідачем у справі, оскільки жодним чином не порушувала прав власності позивача, колегія суддів не приймає, оскільки належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.
Аналогічний висновок викладено у постановах ВС від 19.12.2022 у справі № 359/3951/17 та від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16.
Інші приведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Апеляційний суд перевірив доводи апелянта та дійшов висновку, що вони є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому, колегія суддів враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України",  № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить. Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржниці та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції. 
За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сімонець Є.О. належить залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2022 року - без змін.
Оскільки ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 березня 2023 року відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення у справі, враховуючи, що рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2022 року оскаржено в частині задоволення позовних вимог до скаржниці, з ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір у розмірі 1152,60 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сімонець Євгенії Олександрівни – залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2022 року у цій справі – залишити без змін.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1152 (одну тисячу сто п`ятдесят дві) гривні 60 копійок.
Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 30 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: