ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/1622/23                                Головуючий у 1 інстанції: Горобцова Я.В.
                                                                              Суддя-доповідач: Василенко Я.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 квітня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого                              Василенка Я.М.,
суддів                                        Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,
за участю секретаря                    Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) про визнання протиправними дій розпорядника інформації щодо надання неповної інформації, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:  
- визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), які полягають у невчасному направленні на поштову адресу ОСОБА_1 відповіді на його запит на інформацію від 21.06.2022 року № ПІ-Ч-10-51/203, оформленої листом Управління персоналу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27.06.2022 року № ПІ-Ч-10-51/203.
- визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо надання ОСОБА_1 на його запит на інформацію від 21.06.2022 № ПІ-Ч-10-51/203 відповіді від імені свого структурного підрозділу - Управління персоналу, - оформленої листом Управління персоналу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27.06.2022 року № ПІ-Ч-10-51/203.
- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) утримуватися від надання відповідей на запити на інформацію, поданих у порядку передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», від імені свого структурного підрозділу - Управління персоналу.
- визнати протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо надання ОСОБА_1 електронної копії його запиту на інформацію від 21.06.2022 № ПІ-Ч-10-51/203, засвідченої кваліфікованою електронною печаткою Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати ОСОБА_1 електронну копію його запиту на інформацію від 21.06.2022 № ПІ-Ч-10-51/203, засвідчену кваліфікованою електронною печаткою Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
- визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо надання ОСОБА_1 паперової копії його запиту на інформацію від 21.06.2022 № ПІ-Ч-10-51/203, яку засвідчено неуповноваженою посадовою особою - завідувачем сектору документування у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пальонною І. А.
- визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), які полягають у наданні ОСОБА_1 неточної та неповної інформації на пункт 2 його запиту на інформацію від 21 червня 2022 року (зареєстрованого 21.06.2022 за вх. № ПІ-Ч-10-51/203), викладену в абзаці третьому листа Управління персоналу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27.06.2022 № ПІ-Ч-10-51/203.
- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) повторно розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 від 21 червня 2022 року, зареєстрованого 14.06.2022 за вх. № ПІ-Ч-10-51/203 у порядку, що передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації», та з урахуванням висновків суду. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій розпорядника інформації щодо надання неповної інформації; встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій розпорядника інформації щодо надання неповної інформації, - повернуто позивачеві разом із усіма доданими до неї документами без розгляду.
Не погоджуючись з ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати її, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Мотивами оскаржуваної ухвали є те, що у наданий судом десятиденний строк позивач не виконав вимоги ухвали Київського окружного адміністративного суду від 03.02.2023, а тому на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України прийшов до висновку про повернення позовної заяви позивачу.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції порушив норми чинного законодавства, оскільки фактично обмежив право позивача на захист своїх прав у судовому порядку, що є підставою для її скасування.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з частиною 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини 1 статті 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.
Частинами 1 та 2 статті 169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина 5 статті 169 КАС України).
Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.
Як вже було зазначено вище, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій розпорядника інформації щодо надання неповної інформації; встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Вказаною ухвалою судом першої інстанції було встановлено невідповідність позовної заяви вимогам ст. 160-161 КАС України, а саме: не надано доказів про сплату судового збору в сумі 7 939, 20 грн. Також, вказаною ухвалою було відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що майновий стан позивача перешкоджає сплаті судового збору за подану ним позовну заяву у встановленому законом порядку. При цьому, суд роз`яснив, що відмова у звільненні від сплати судового збору не позбавляє особу права повторного звернення із таким клопотанням із обов`язковим наданням необхідних доказів. 
Із наявної у матеріалах справи довідки (а.с. 33) вбачається, що зазначену ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 доставлено до електронного кабінету позивача 06.02.2023, тобто останнім днем для усунення недоліків позовної заяви є 16.02.2023.
На виконання вимог зазначеної ухвали Київського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 станом на 16.02.2023 та навіть на час винесення спірної ухвали Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 позивачем не подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неусунення недоліків позовної заяви, визначених ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.02.2023.
Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції неправомірно було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та не було встановлено чи перевищує розмір судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, колегія суддів оцінює критично, так як судом першої інстанції було зазначено в ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 03.02.2023, що відмова у звільненні від сплати судового збору не позбавляє особу права повторного звернення із таким клопотанням із обов`язковим наданням всіх необхідних доказів, в той же час позивач у визначений йому час відповідного клопотання з долученням до нього доказів подано не було. 
Щодо посилання апелянта на те, що ним до позовної заяви було додано достатньо доказів для звільнення його від сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.
В своїй позовній заяві ОСОБА_1 просив суд звільнити його від сплати судового збору, долучивши до матеріалів позовної заяви довідку управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, довідку Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела / суми виплачених доходів та утриманих податків Головного управління ДПС у м. Києві від 22.02.2022, з яких убачається, що у 2021 році ОСОБА_1 отримував доходи від Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та від управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації в загальній сумі 21  545, 39 грн.
Відповідно до ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульовано ст. 8 Закону України "Про судовий збір", за змістом частини першої якої враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Стаття 44 КАС України передбачає, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до ст.ст. 75-76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Колегія суддів вважає, що з наданих позивачем доказів неможливо встановити розмір його річного доходу за попередній календарний рік та зробити висновки щодо його майнового стану, які б стали підставою для звільнення від сплати судового збору за подання даної позовної заяви. Так, вказані довідки управління соціального захисту населення, Державного центру зайнятості та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків Головного управління ДПС у м. Києві 22.02.2022 не виключають можливості отримання скаржником інших доходів, зокрема, від Пенсійного фонду України, відомостей від якого подано не було.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2023 у справі № 9901/988/18.
Отже, колегія суддів вважає, що вказані вище посилання позивача є безпідставними.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що частиною 8 статті 169 КАС України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Отже, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду із позовною заявою в порядку, встановленому законом, а тому не є обмеженням доступу позивача до правосуддя та забезпечує практичну можливість реалізації його права на судовий захист.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 28.01.2021 у справі № 133/1800/20, від 29.09.2021 у справі № 160/12251/20.
Як вже було зазначено вище, згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Отже, оскільки у визначений судом строк недоліки позовної заяви позивачем усунуті не були, то відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України суд першої інстанції правильно повернув адміністративний позов позивачу.
При цьому, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності  правових підстав для повернення позовної заяви та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи та правильно визначено норми процесуального права, які підлягають застосуванню.
Також, надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                      Василенко Я.М.
                           
Судді:                                                                                Ганечко О.М. 
                                                                                          
                                                                                          Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 24.04.2023.