справа № 761/29294/22                                  головуючий у суді І інстанції Юзькова О.Л.
провадження № 22-ц/824/7672/2023            суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
12 червня 2023року                                                                                        м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Бузановим Дмитром Вікторовичем , на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28 грудня 2022 року про повернення заяви у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,- 
В С Т А Н О В И В: 
 
У грудні 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з заявою та просили встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Євпаторія АРК Крим, Україна (тимчасово окупована територія України) народилася дитина жіночої статі ОСОБА_4 , батьками якої є заявники.   
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28 грудня 2022 року заяву  ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повернуто заявникам.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що суд першої інстанції помилково вважав, що в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган судової гілки влади, а конкретна назва такого суду. При цьому, суд першої інстанції посилається на позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18. Заявник вказує, що графа «Назва органу, в якому надається правова допомога» в ордері № 1254505 від 08 листопада 2022 року містить посилання на всі судові інстанції України, що є достатнім для висновку про повноваження адвоката, як представника заявника, в тому числі в Шевченківському районному суді м. Києва, як суду першої інстанції. Вказаний висновок не суперечить висновку щодо застосування норм права, висловленому Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18, з огляду на те, що в зазначеній справі в ордері на надання правової допомоги в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» були відсутні відомості про судові органи, тоді як у справі, яка переглядається, вказано про надання адвокатом правової допомоги в судах усіх інстанцій України, що в цьому випадку є достатнім для висновку про наявність адвоката Бузанова Д.В. права на підписання заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу про повернення заяви, суд першої інстанції, посилаючись на висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18, виходив з того, що ордер наданий адвокатом Бузановим Д.М. на підтвердження повноважень щодо представлення інтересів ОСОБА_1 , в тому числі і шляхом підписання заяви не містить назву суду в якому адвокатом надається правова допомога. 
Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Положеннями ч. 3,4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 26 вищевказаного Закону, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката, як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Згідно з пунктами 5, 11, 12.4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 листопада 2020 року № 118 ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).
Вказівка в ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» про те, що правова допомога надається у судах всіх інстанцій є достатнім та необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнту та представляти його інтереси в будь-яких судах України, а тому не вимагає уточнення/зазначення територіальної, інстанційної, предметної та суб`єктної юрисдикції судів.
Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 15 квітня 2020 року у справі №361/4347/17, 03 серпня 2020 року у справі №428/3851/19 та від 2 листопада 2021 року у справі №754/3233/20.
Як вбачається з матеріалів справи, що заяву про встановлення факту, що має юридичне значення подано та підписано адвокатом Бузановим Д.М. в інтересах заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . 
На підтвердження повноважень представником заявників долучено до заяви ордер серії АА №1254505 та серії АА № 1261760 на представництво інтересів ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в усіх судових інстанціях України.
Відтак, встановивши, що на підтвердження своїх повноважень адвокат Бузанов Д.М. надав суду першої інстанції ордери на надання правової допомоги, які містять усі обов`язкові реквізити, суд апеляційної інстанції вважає, що у суду першої інстанції не було правових підстав для повернення заяви на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.
Вказаний висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/847/18, з огляду на те, що в зазначеній справі в ордері на надання правової допомоги в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» були відсутні відомості про судові органи, тоді як у справі, яка переглядається, вказано про надання адвокатом правової допомоги у всіх судових інстанціях України, що в цьому випадку є достатнім для висновку про наявність у Бузанова Д.М. права на підписання заяви від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/847/18 застосовувала Положення у редакції від 12 квітня 2019 року № 41. Разом із тим, представник ОСОБА_1 , ОСОБА_5 - адвокат Бузанов Д.В. звернувся до суду в грудні 2022 року, коли діяла нова редакція Положення.
 Отже, при поверненні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене, у зв`язку з цим постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 379 ЦПК України є підставою для її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Бузановим Дмитром Вікторовичем , задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28 грудня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді                                                                            Фінагеєв В.О.
 
                                                                              Кашперська Т.Ц.
 
                                                                              Яворський М.А.