Справа № 152/30/23 
Провадження № 33/801/391/2023
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Роздорожна А. Г.
Доповідач: Денишенко Т. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., за участі осо-би, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 29 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, комісованого з військової служби 04 січня 2023 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 01 січня 2023 року серії ААД № 324706, складеним о 22.50 годині заступником началь-ника СРПП ВП № 2 Жмеринського РВП капітаном поліції Бажановим Є. О. у м. Шаргороді по вул. Чорновола, 9, увечері 01 січня 2023 року о 21.14 годині у с. Мурафа по вул. Заводській водій ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`я-ніння керував автомобілем марки «Opel Omega», державний номерний знак НОМЕР_2 . Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у Комунальному некомерційному підприємстві «Шаргородська міська лікарня». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорож-нього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 01 січня 2023 року серії ААД № 136466, складеним о 23.10 годині у м. Шаргороді по вул. Чорновола, 9 заступником начальника СРПП ВП № 2 Жмеринського РВП капітаном поліції Бажановим Є. О., 01 січня 2023 року о 21.14 годині у с. Му-рафа по вул. Заводській водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Omega», державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування да-ним видом транспортних засобів, вчинивши таким чином повторне протягом року правопорушення, передбачене частиною другою статті 126 КУпАП. Свої-ми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною п`ятою статті 126 КУпАП.
Постановою судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 29 березня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адмініс-тративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126 КУпАП, частиною першою статті 130 КУпАП, на нього накладене адміністративне стяг-нення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих міні-мумів доходів громадян, що становить 40800,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Не погоджуючись із такою постановою судді суду першої інстанції, Заг- ОСОБА_3 оскаржує її в апеляційному порядку, просить дану постанову скасувати, провадження у справі - закрити у зв`язку із відсутністю події та скла-ду у його діях адміністративного правопорушення. Скаржник вважає постанову суду незаконною з огляду на її необґрунтованість, зважаючи на саме лише по-силання суду на протоколи про адміністративні правопорушення, без опису матеріалів відеозапису, посилається на порушення норм процесуального права щодо безпідставності розгляду справи за його відсутності. При цьому скаржни-ком зазначено, що за відсутності матеріалів судової справи, а також відеоза-пису, з огляду на строки апеляційного оскарження постанови суду першої інс-танції, ним будуть подані доповнення до апеляційної скарги. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 як особи, притягнутої до адмі-ністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, ретельно вивчив-ши наявні у ній докази у їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов вис-новку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне. 
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному зако-ном порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність ад-міністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення-ми особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов’язаний з’ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи під-лягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом’якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з’ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова судді відповідно до вимог статті 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх, незапе-речних та безсумнівних доказах. Судом першої інстанції ураховані вищезазна-чені положення закону, вжито спрямованих на встановлення усіх обставин справи належних заходів, що мають значення для її правильного вирішення. Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністра-тивних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 КУпАП, ґрунтується на зібраних у справі та об`єктивно пе-ревірених доказах, які оцінені судом першої інстанції у їх сукупності, що ві-дображено у мотивувальній частині постанови суду.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 01 січня 2023 року серії ААД № 324706, складеним о 22.50 годині у м. Шаргороді по вул. Чорновола, 9, 01 січня 2023 року о 21.14 годині у с. Мурафа по вул. За-водській водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Omega», держав-ний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проведений у Комунальному некомерцій-ному підприємстві «Шаргородська міська лікарня». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху. До протоколу про адміністративне правопорушення доданий акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу алкотестеру Драгер 6810 ARBL - 0879, де зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова, почервоніння об-личчя, однак від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`янін-ня на місці зупинки транспортного засобу водій відмовився. Крім того, до мате-ріалів справи додане направлення від 01 січня 2023 року до медичного закладу КНП «Шаргородська міська лікарня» на огляд водія транспортного засобу з ме-тою виявлення стану сп`яніння у зв`язку із виявленими у нього ознаками сп`я-ніння.
Освідування ОСОБА_1 проведене у КНП «Шаргородська міська лікарня». Згідно із доданим до протоколу про адміністративне правопорушення висновком від 01 січня 2023 року № 01 результат огляду виявився позитивним та засвідчив перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
Також у матеріалах адміністративної справи наявний відеозапис з нагруд-ної камери поліцейського, яким зафіксована хронологія події увечері 01 січня 2023 року за участі ОСОБА_1 .
Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП особа несе відповідаль-ність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водія, а також за передачу керування транспортним засо-бом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарсь-ких препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкоголь-ного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препа-ратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пунктів другого, четвертого, шостого розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, нар-котичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських пре-паратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Мініс-терства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваже-ного підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони пе-ребувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алко-гольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота;  порушення координа-ції рухів;  порушення мови; вира жене тремтіння пальців рук;  різка зміна забарв-лення шкірного покриву обличчя; пове дінка, що не відповідає обстановці. Від-повідно до пункту восьмого розділу І цієї Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди ( далі - ДТП ), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огля-ду, який проводиться згідно з вимогами згаданої Інструкції поліцейським з ви-користанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю у крові ( пункт сьомий Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ).
Як слідує із матеріалів цієї адміністративної справи медичний огляд ОСОБА_4 проводився за його згоди у закладі охорони здоров`я. За дани-ми відеозапису з нагрудної камери поліцейського та медичного висновку від 01 січня 2023 року № 01 результат огляду водія перевищував допустимий цифро-вий показник, що вказує на перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом 01 січня 2023 року у стані алкогольного сп`яніння. У відповідності до норм статті 266 КУпАП під час проведення огляду застосову-валися технічні засоби відеозапису, що також свідчить про належне фіксування події та огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. За таких обставин об`єк-тивно неможливо належним чином спростувати зафіксований в установленому порядку факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та належним чином зафіксованих ре-зультатів проведення огляду на стан сп`яніння, що вказує на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною пер-шою статті 130 КУпАП. 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 01 січня 2023 року серії ААД № 136466, складеним о 23.10 годині у м. Шаргороді по вул. Чорновола, 9, о 21.14 годині цього дня у с. Мурафа по вул. Заводській во-дій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Omega», державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування даним видом транс-портних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив повторне протягом року правопорушення, передбачене частиною другою статті 126 КУпАП, пору-шивши вимоги пункту 2.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена від-повідальність за частиною п`ятою статті 126 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.1а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керу-вання транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною другою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керу-вання транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транс-портним засобом. Частиною п`ятою статті 126 КУпАП установлена відпові-дальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого час-тиною другою статті 126 КУпАП.
Згідно довідки, виданої старшим інспектором САП Жмеринського РВП капітаном поліції Войтюк А., за даними інформаційного порталу Національної поліції України та підсистеми «ГСЦ-Посвідчення водія» ОСОБА_1 отримував посвідчення водія категорії «С» серії НОМЕР_3 від 28 липня 2005 року.
Відповідно до копії постанови від 20 грудня 2022 року серії ЕАР № 6307581  у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП. Відомостей про скасування постанови від 20 грудня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною другою статті 126 КУпАП немає. Отже апеляційний суд погоджу-ється з висновком суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, з огляду на те, що скаржник як водій унаслідок порушення положення пункту 2.1а Правил дорожнього руху повторно протягом року, не маючи на те права, керував транспортним засобом.
Оскаржуючи постанову суду першої інстанції, скаржник звертає увагу ли-ше на процесуальні порушення, зокрема, щодо розгляду справи за його від-сутності, що позбавило його права на захист та можливості надати пояснення по справі.
Так слід зазначити, що статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідаль-ності. Проте статті 126 та 130 КУпАП до цього переліку не входять. Разом з тим, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 01 січня 2023 року серії ААД № 136466 правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 125 КУпАП, було вчинене 01 січня 2023 року, тому у відповідності до статті 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спливав 01 квітня 2023 року. Таким чином, ураховуючи зав-дання провадження у справі про адміністративне правопорушення, правові вис-новки Європейського суду з прав людини щодо пріоритету публічного інтересу над приватним, апеляційний суд вважає, що відповідні доводи скаржника є необґрунтованими та на увагу не заслуговують, не можуть бути розцінені інак-ше, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне. До того ж, на період провадження у справі судом першої інстанції ОСОБА_1 мав захисника адвоката Лиська В. П. та, користуючись послугами адво-ката, мав можливість надавати відповідні докази та пояснення. Однак 23 берез-ня 2023 року, за три робочі дні до дня розгляду справи судом, адвокат Лисько В. П. подав Шаргородському районному суду Вінницької області заяву, де пові-домив, що згідно із Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяль-ність», Правилами адвокатської етики, ураховуючи подання ОСОБА_1 письмової заяви про відмову від адвоката по захисту його інтересів у Шарго-родському районному суді Вінницької області, захисник прийняв рішення про розірвання договору від 13 березня 2023 року № 14 про надання правничої допомоги ОСОБА_1 . Відсутність ОСОБА_1 та його захисника під час розгляду справи судом першої інстанції не позбавила скаржника мож-ливості надати необхідні докази апеляційному суду, проте жодних доказів він не надавав.
Слід також окремо зазначити, що 19 квітня 2023 року до апеляційного суду надійшли подані ОСОБА_1 доповнення до апеляційної скарги, де він наголошує, що оскільки постанова Шаргородського районного суду Вінницької області від 29 березня 2023 року не набрала законної сили та переглядається апеляційним судом, то на час подання апеляційної скарги, а також цих допов-нень, строки давності притягнення до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 126 КУпАП закінчилися ще 01 квітня 2023 року. Таким чином, закінчення строків накладення адміністративного стягнення виключає провадження у справі та втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Від-так скаржник просить постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 29 березня 2023 року у частині притягнення його до адміністра-тивної відповідальності за частиною п`ятою статті 126 КУпАП скасувати та за-крити провадження у справі в цій частині на підставі статті 38 та пункту сьо-мого частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку дав-ності притягнення його до адміністративної відповідальності. 
Так з приводу вказаних доповнень до апеляційної скарги необхідно зазна-чити, що порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється нормами статті 294 КУпАП. Відповідно до час-тини другої цієї статті постанова судді у справі про адміністративне право-порушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення осо-бою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним пред-ставником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, перед-бачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою стат-ті 287 КУпАП. Отже, початок відліку строку на апеляційне оскарження поста-нови у справі про адміністративне правопорушення пов`язаний з моментом прийняття такої постанови, яким у даному випадку є 29 березня 2023 року. Від-так останнім днем строку для подання апеляційної скарги є саме 07 квітня 2023 року. При цьому чинними нормами КУпАП не передбачена можливість подан-ня особою, яка притягується до адміністративної доповнень до апеляційної скарги, тому подані ОСОБА_1 доповнення до скарги не можуть бути взяті апеляційним судом до уваги та розглядатися як окремі доводи та вимоги апеляційної скарги. 
Жодних інших доводів апеляційна скарга не містить.
Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто пере-буває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене у статті 6 цієї Конвенції, згідно з пунктом першим якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про ви-конання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Євро-пейського суду як джерело права. 
Вимога пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і осно-воположних свобод щодо обґрунтування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, Європейський суд з прав людини, від 10 лютого 2010 року; Проніна проти України, № 63566/00, § 23, Європейський суд з прав людини, від 18 липня 2006 року ). Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання у першу чергу національ-ного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності у ньому достатніх аргументів стосовно прий-няття чи відмови у прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.
Як висновок, апеляційний суд дійшов переконання, що наведені в апеля-ційній скарзі аргументи, не спростовують правильні висновки судді суду пер-шої інстанції, викладені в оскаржуваній наразі постанові, не свідчать про пору-шення судом при розгляді справи норм матеріального чи процесуального права. З огляду на викладене, апеляційний суд не знаходить законних підстав для ска-сування постанови судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 29 березня 2023 року, яка є законною, правильною та об`єктивною, такою, що відповідає фактичним обставинам справи.
Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 29 березня 2023 року у справі про адміністративні правопорушення відносно  ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Вінницького апеляційного суду Т. О. Денишенко