УХВАЛА

18 травня 2023 року 
м. Київ

справа № 520/7100/21
адміністративне провадження № К/990/15377/23 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Павлуненко Катерини Леонідівни на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі №520/7100/21 за позовом ОСОБА_1 до Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокурорів гарнізонів (на правах місцевих), Харківської обласної прокуратури, третя особа: Офіс Генерального прокурора    про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокурорів гарнізонів (на правах місцевих), Харківської обласної прокуратури, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокурорів гарнізонів (на правах місцевих) від 19 лютого 2021 року №15, яким було визнано неуспішним складення ОСОБА_1 іспиту у формі анонімного письмового тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора у зв`язку з неявкою на цей іспит;
- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Харківської обласної прокуратури від 24 березня 2021 року №915к, яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 прокуратури Харківської області з 26 березня 2021 року;
- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 прокуратури Харківської області, а в разі відсутності вказаного відділу зазначеної прокуратури - на посаді прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова, або на іншій рівнозначній посаді в існуючій прокуратурі в межах міста Харкова (за згодою ОСОБА_1 ) з 26 березня 2021 року;
- стягнути з Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокурорів гарнізонів (на правах місцевих), а також Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 908 грн.;
- стягнути з Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокурорів гарнізонів (на правах місцевих), а також Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу.
11 листопада 2021 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року, у задоволені адміністративного позову відмовлено.
На вказані рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду представником позивача подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 03 квітня 2023 року.
Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Павлуненко Катерини Леонідівни на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі №520/7100/21 повернуто особі, яка її подала.
28 квітня 2023 року касаційна скарга повторно надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Оскаржуючи судові рішення, представник позивача покликається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Верховний Суд наголошує, що в ухвалі Верховний Суд від 06 квітня 2023 року зазначив, що подаючи касаційну скаргу на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, представник позивача не вказав, яку саме норму права (пункт, частину, статтю) закону або іншого нормативно-правового акта суд апеляційної інстанції неправильно застосував, щодо питання застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, та не обґрунтував у чому саме полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права, та, як на думку заявника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Проте зі змісту повторно поданої касаційної скарги вбачається, що представник позивача формально підійшов до оформлення вже цієї касаційної скарги, оскільки останнім не було враховано роз`яснення Верховного Суду щодо належного обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Варто повторно звернути увагу, що лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності зазначення конкретної норми (норм) права та мотивованих аргументів неправильного її (їх) застосування, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Отже, з огляду на викладене, за такого правового обґрунтування касаційної скарги, Суд відхиляє формальне посилання представника позивача на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з рішенням судів попередніх інстанцій, переоцінки встановлених судами обставинам та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.
Отже, представником позивача не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Павлуненко Катерини Леонідівни на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі №520/7100/21 за позовом ОСОБА_1 до Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокурорів гарнізонів (на правах місцевих), Харківської обласної прокуратури, третя особа: Офіс Генерального прокурора    про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	                          Н.А. Данилевич