СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року                                       м. Харків                                 Справа № 913/851/21  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Стойка О.В., суддя Попков Д.О. , суддя  Істоміна О.А.,

за участю секретаря судового засідання Склярук С.І.,
та представників учасників справи: 
від позивача – Логашкін С.С.;  від відповідача  – не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Крюківський вагонобудівний завод”, м. Кременчук Полтавської області на рішення господарського суду Луганської області від 26 грудня 2022 року у справі №913/851/21,
за позовом - Публічного акціонерного товариства “Крюківський вагонобудівний завод”, м.Кременчук Полтавської області, 
до - Приватного акціонерного товариства “СТАЛЬ”, м. Сєвєродонецьк Луганської області, про - стягнення збитків у розмірі 640 840,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство “Крюківський вагонобудівний завод” (далі-Позивач) м.Кременчук Полтавської області звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства “СТАЛЬ” (далі-Відповідач) про стягнення з останнього збитків в сумі 640 840,00 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 10.01.2022 року №49-69/9), які виникли у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором поставки від 21.01.2015 року №252.
Рішенням господарського суду Луганської області від 26 грудня 2022 року у справі №913/851/21 у задоволенні вищезазначених позовних вимог відмовлено за мотивів їх недоведеності Позивачем.
Позивач, не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, за змістом якої просив означене рішенням скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Позивачем зазначено наступне:
- суд першої інстанції, не долучивши до матеріалів справи додаткові докази, які не були подані разом з позовною заявою - позбавив Позивача законного права на неупереджене та своєчасне вирішення судом спору, пов`язаного зі здійсненням господарської діяльності;
- суд першої інстанції не надав належної правової оцінки акту звірки розрахунків за період 2019 року та листу Відповідача від 10.07.2020 року №07-01, в якому останній визнає факт наявності заборгованості перед Позивачем у зв`язку з постачанням неякісної продукції та надає графік погашення заборгованості на суму 1     367     732,49 грн до 30.12.2020 року.
В апеляційній скарзі Позивачем також заявлено клопотання про долучення на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції додаткових доказів, а саме:  
- копії видаткових накладних №240517001 від 24.05.2017 року, №310517002 від 31.05.2017 року, №170517001 від 17.05.2017 року, №100517001 від 10.05.2017 року;
- копії видаткових накладних додатково до акту приймання № 33 від 28.07.2017 року, №17 від 13.04.2017 року; №170517001 від 17.05.2017 року, №240517002 від 24.05.2021 року, №310571003 від 31.05.2017 року;
- копії видаткових накладних додатково до акту приймання №230217002 від 23.02.2017 року, видаткові накладні №270317001 від 17.03.2017 року, №160317001 та №160317002 від 16.03.2017 року, товарно – транспорті накладні, рахунки;
- копії видаткових накладних додатково по акту приймання №1075 від 18.07.2017 року, видаткові накладні №160317001, №160317002 від 16.03.2017 року, №270317001 від 27.03.17, №504117001 від 05.04.2017 року;
- копії видаткових накладних додатково до акту приймання №1072 від 21.04.2017 року, видаткова накладна № 504117001 від 05.04.2017 року, товарно – транспорті накладні, рахунок;
- копії специфікацій №№4,8,9.
В обґрунтування причин неподання вищезазначених доказів до суду першої інстанції в межах встановленого законом строку, Позивачем зазначено наступне: простій підприємства та робота в умовах неповного робочого часу; зменшення кількості працівників підприємства у 2022 році у зв`язку з введенням воєнного стану; неодноразові обстріли м.Кременчука; відключення електронного зв`язку в момент надання пояснень до суду 1-ої інстанції; відсутність належного судового провадження за вимогами закону.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11 квітня 2023 року призначено розгляд справи №913/851/21 на 29 травня 2023 р. о 10:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань. № 131.
До канцелярії Східного апеляційного господарського суду 25.05.2023 року від Позивача надійшло клопотання про долучення до справи додаткових матеріалів, а саме: акту звірки взаємних розрахунків від 06.07.2020 року; виписки з рахунків про часткову оплату Відповідачем суми збитків від 20.07.2020 року, від 11.08.2020 року, від 17.08.2020 року, від 26.08.2020 року, від 19.08.2020 року, від 11.09.2020 року, від 25.09.2020 року, від 29.09.2020 року, від 27.10.2020 року, від 16.11.2020 року, від 20.11.2020 року; від 07.06.2021 року, від 24.11.2021 року, від 30.11.2021 року,  від 10.12 2021 року. До вже зазначених підстав у клопотанні до апеляційної скарги про долучення доказів, Позивачем в означеному клопотанні було наголошено на наступному: у зв`язку  з тим, що підприємство Позивача є виробником продукції для потреб Міністерства оборони України значна кількість бухгалтерсько-фінансових документів було передано до режимно-секретного органу для посилення їх зберігання або знищення, і лише зараз у зв`язку з відносною стабілізацією ситуації у місті та на підприємстві, під час інвентаризації в означеному архіві було знайдено відповідні документи, у зв`язку з чим виникла можливість їх надання до апеляційного суду з метою об`єктивного, всебічного перегляду справи, винесення обґрунтованого та правомірного рішення.
В судовому засіданні 29.05.2023 року колегією суддів відмовлено заявнику апеляційної скарги в задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи у якості додаткових доказів вищезазначених документів на підставі ст. 269 ГПК України, так як Позивач не надав до суду апеляційної інстанції доказів неможливості подання означених документів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Відповідна ухвала занесена до протоколу судового засідання.
Представник Позивача в судовому засіданні надав пояснення та доводи, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оспорюване рішення скасувати та ухвали нове рішення - про задоволення позовних вимог.
Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи,  у зв`язку з чим колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності, оскільки він не скористався своїми правами, передбаченими статтею 42 ГПК України.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Рішенням суду в межах даної справи встановлені та сторонами не заперечуються наступні обставини:
- укладення 21.01.2015 року між сторонами договору поставки від №252 (з урахуванням протоколу розбіжностей від 26.01.2015 року та протоколу узгодження розбіжностей від 15.06.2015 року, далі-Договір), за змістом якого Відповідач зобов`язався на умовах “Інкотермс-2010”поставити по узгодженим з Позивачем кресленням лиття, відповідно до специфікацій (Додаткам) та технології виготовлення виливків останнього, а Позивач - прийняти та оплатити продукцію, найменування та кількість якої зазначаються у специфікаціях (Додатках), що є невід`ємною частиною Договору;
- підписання до зазначеного Договору Додаткових угод від 27.07.2015 року №1, від 18.03.2016 року №2, від 04.11.2016 року №3, від 19.12.2016 року №4, від 03.02.2017 року №5, від 12.05.2017 року №6, якими було, зокрема, внесена зміни щодо місцезнаходження та найменування Відповідача, збільшено загальну суму за Договором до 50000000,00 грн, змінено строк  постачання товару за специфікацією №1, продовжено строк дії Договору  до 31.12.2017 року;
- підписання Специфікації №11 (Додаток №11) до Договору, якою погоджено постачання продукції, зокрема, корпус букси креслення 100.10.014-0/7020.10.009-0 у кількості 4500 шт., ціна без ПДВ – 2000,00 грн, на загальну суму без ПДВ – 9000000,00 грн;
Судом встановлено, що на виконання умов Договору Відповідачем Позивачу  поставлено: 
- за видатковою накладною від 10.05.2017 року №100517001 (а.с.20) та товарно-транспортною накладною № 43 від 10.05.2017 року (а.с.24,25) корпус букси креслення 100.10.014-0/7020.10.009-0 у кількості 178 шт.,  ціна без ПДВ – 2000,00 грн, на загальну суму 427200,00 грн з ПДВ;
- за видатковою накладною від 17.05.2017 року №170517001 (а.с.21) та товарно-транспортною накладною № 81 від 17.05.2017 року (а.с.26,27) корпус букси креслення 100.10.014-0/7020.10.009-0 у кількості 100 шт., ціна без ПДВ – 2000,00 грн, , на загальну суму 240000,00 грн з ПДВ;
- за видатковою накладною від 24.05.2017 року №240517001 (а.с.22) та товарно-транспортною накладною №85 від 24.05.2017 року (а.с.28,29) корпус букси креслення 100.10.014-0/7020.10.009-0 у кількості 130 шт., ціна без ПДВ – 2000,00 грн, на загальну суму 312000,00 грн з ПДВ;
- за видатковою накладною від 31.05.2017 року №310517002 (а.с.23) та товарно-транспортною накладною № 93 від 31.05.2017 року (а.с.30,31) корпус букси креслення 100.10.014-0/7020.10.009-0 у кількості 200 шт., ціна без ПДВ – 2000,00 грн, на загальну суму 480000,00 грн  з ПДВ.
Позивач, поставлений товар оплатив, надавши платіжні доручення на суму 2254000,00 грн, зокрема: 
- №25/5945 від 26.05.2017 на суму 99000,00 грн з призначенням платежу: “За корпус букси, упор передній зг. дог. №252 від 21.01.2015, рах. № 57 від 10.05.2017…”, 
- №25/5993 від 26.05.2017 на суму 100000,000 грн з призначенням платежу: “За корпус букси, упор передній зг. дог. №252 від 21.01.2015, рах. № 57 від 10.05.2017…”, 
- №25/6065 від 30.05.2017 на суму 200000,00 грн з призначенням платежу: “За корпус букси, упор передній зг. дог. №252 від 21.01.2015, рах. № 57 від 10.05.2017…”, 
- №25/6572 від 07.06.2017 на суму 200000,00 грн з призначенням платежу: “За корпус букси, упор передній зг. дог. №252 від 21.01.2015, рах. № 57 від 10.05.17…”, 
- №25/6758 від 09.06.2017 на суму 100000,00 грн з призначенням платежу: “За упори, корпус букси зг. дог. №252 від 21.01.2015, рах. № 60 від 17.05.2017…”, 
- №25/6832 від 12.06.2017 на суму 300000,00 грн з призначенням платежу: “За упор передній, корпус букси зг. дог. №252 від 21.01.2015, рах. № 60 від 17.05.2017…”, 
- № 25/6890 від 13.06.2017 на суму 300000,00 грн з призначенням платежу: “За упор передній, корпус букси зг. рах. № 62 від 24.05.2017, дог. №252 від 21.01.15…”, 
- № 25/6938 від 14.06.2017 на суму 300000,00 грн з призначенням платежу: “За корпус букси зг. дог. №252 від 21.01.2015, рах. № 65 від 21.05.17…”, 
- №25/10442 від 22.08.2017 на суму 200000,00 грн з призначенням платежу: “За упор задній зг рах. № 61 від 17.05.17, дог. №136 від 21.02.2017…”, 
- №25/11675 від 20.09.2017 на суму 180000,00 грн з призначенням платежу: “За корпус букси зг. рах. № 65 від 31.05.17 дог. №252 від 21.01.15 від 31.01.2017 …”, 
- №25/11735 від 21.09.2017 на суму 173000,00 грн з призначенням платежу: “За упор задній, передній, корпус букси зг. рах. № 61 від 17.05.17, № 57 від 10.05.17, дог. №136 від 21.02.17, дог. 252 від 21.01.15…”,
- №25/12346 від 02.10.2017 на суму 102000,00 грн з призначенням платежу: “За корпус букси, упор передній зг. рах. № 62 від 24.05.17, дог. №252 від 21.01.2015…” (а.с.32-38).
Також, судом встановлений факт виявлення Позивачем в ході запуску продукції у виробництво прихованих дефектів, про що комісією сторін складені акти прийомки продукції за якістю про виявлення наступних скритих невідповідностей.
1) Акт №17 від 13.04.2017 року  - 197 шт. корпусу буксів креслення 7020.10.009-0 , з яких:
- 90 шт. – засмічення по Ш 246 та торцевій поверхні;
- 62 шт. – засмічення, тріщини по Ш 248 мм; 
- 40 шт. – засмічення по торцу Ш 248 мм; 
- 1 шт. – тріщина по торцу Ш 248 мм довжиною 24 мм, що не відповідає вимогам креслення п.12;
- 4 шт. – тріщина по торцу Ш 239,3 мм довжиною 20-24 мм, що не відповідає вимогам КВЗ 50-03-03 Дт п.2.3.
За висновком комісії вищезазначені корпуси букси є остаточно невідповідними з вини Відповідача та підлягають заміні на придатний протягом 20 днів за рахунок останнього, при цьому зазначені номери рахунків: № 45 від 27.03.2017 року, № 38 від 16.03.2017 року, № 27 від 23.02.2017 року та товарно-транспортних накладних: № 230217002 від 23.02.2017 року, №270317001 від 27.03.2017 року, №№ 160317001, 160317002 від 16.03.2017 року.
2) Акт №1072 від, 21.04.2017 року- 23 шт корпусу буксів креслення 7020.10.009-0, з яких: 
- 12 шт. - засмічення на опорній поверхні за розміром 173 мм (у заготівлі розмір 177 мм);
- 10 шт. – тріщини по торцу Ш 252 мм (у заготівлі розмір Ш 236 мм) довжиною 20-24 мм;
- 1 шт. – раковина по торцу Ш 252 мм (у заготівлі розмір Ш 236 мм) шириною 50 мм, що не відповідає вимогам КВЗ 50-03-03 Дт п.2.3.
За висновком комісії вищезазначені корпуси букси є остаточно невідповідними з вини Відповідача та підлягають заміні на придатний протягом 20 днів за рахунок останнього, в акті зазначено рахунок: №48 від 05.04.2017 року та товарно-транспортну накладну  №504117001 від 05.04.2017 року.
3) Акт №1075 від 28.04.2017 року - 220 шт. корпусу буксів креслення 7020.10.009-0, з яких:
- 71 шт. – піщані раковини, тріщини по Ш 246+1 мм і торцевій поверхні;
- 149 шт. – піщані раковини, тріщини по Ш 248 мм і торцевій поверхні, що не відповідає технічним вимогам п. 12.
За висновком комісії вищезазначені корпуси букси є остаточно невідповідними з вини Відповідача та підлягають заміні на придатний протягом 20 днів за рахунок останнього, в акті зазначені рахунки: № 38 від 16.03.2017 року, № 48 від 05.04.2017 року, № 45 від 27.03.2017 року та товарно-транспортні накладні: №№ 160317001, 160317002 від 16.03.2017 року, № 270317001 від 27.03.2017 року, № 504317001 від 05.04.2017 року.
4) Акт від 28.07.2017 року №33 - 386 шт. корпусу буксів креслення 7020.10.009-0 та 112 шт. корпусу буксів креслення 7020.10.020СБ (знімним лабіринтом), з яких:
- 156 шт. – (у стані заготівлі) приховані дефекти (піщані раковини, засмічення на внутрішній поверхні Ш 236 мм і  Ш 228 мм);
- 230 шт. – засмічення, раковини, тріщини по Ш 239,3 мм, Ш 248 мм, що не відповідає вимогам КВЗ 50-03-03 Дт п.2.1.3;
-112 шт.  – засмічення, раковини, тріщини по Ш 239,3 мм, Ш 248 мм, що не відповідає вимогам КВЗ 50-03-03 Дт п.2.1.3.
За висновком комісії вищезазначені корпуси букси є остаточно невідповідними з вини Відповідача та підлягають заміні на придатний протягом 20 днів за рахунок останнього, в акті зазначені номери рахунків: № 57 від 10.05.2017 року, №№ 60, 61 від 17.05.2017 року, №62 від 24.05.2017 року, № 65 від 31.05.2017 року та номери товарно-транспортних накладних: №100517001 від 10.05.2017 року, № 170517001 від 18.05.2017 року, № 170517002 від 17.05.2017 року, №№240517001, 240517003 від 24.05.2017 року, №№ 31517002, 31517004 від 31.05.2017 року. 
Позивач за накладними на повернення від 21.05.2019 року №№ КВ-79982, КВ-79983, КВ-79984, КВ-79985 повернув частково Відповідачеві корпус букси креслення 7020.10.009-0 у кількості 818 шт.  на загальну суму 1963200,00 грн.
Факт отримання Відповідачем корпусів букси у кількості 818 одиниць підтверджується підписом та відбитком печатки Відповідача на вказаних накладних на повернення продукції .
Позивач для врегулювання питання погашення збитків звертався до Відповідача з листами від 04.06.2020 року №25.9-05/2/2444 та від 03.03.2021 року № 25.9-16/648, останнім було відшкодовано збитки на суму 595467,51 грн.
У листі від 10.07.2020 року за №07-01 Відповідач гарантував виплату решти заборгованості в розмірі 1367732,49 грн за наступним графіком: з 03.07.2020 до 31.07.2020 – 67732,49 грн; з 03.08.2020 до 31.08.2020 – 260000,00 грн; з 01.09.2020 до 30.09.2020 – 260000,00 грн; з 01.10.2020 до 30.10.2020 – 260000,00 грн; з 02.11.2020 до 30.11.2020 – 260000,00 грн; з 01.12.2020 до 30.12.2020 – 260000,00 грн. 
Судом встановлений факт відшкодування Відповідачем за період з 20.07.2020 року по 07.06.2021 рік збитків на суму 600172,49 грн із посиланням на акт звірення бн від 06.07.2020 року в призначенні платежу.
Позивач 15.06.2021 року надіслав на адресу Відповідача претензію від 10.06.2021 року №1-15 щодо сплати 767560,00 грн, яка була залишена останнім без реагування, факт отримання означеної претензії підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №3962103434596.
Вищезазначений факт невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки №252 від 21.01.2015 року та специфікації №11 від 03.02.2017 року став підставою для звернення Позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з Відповідача збитків у сумі 767 560,00 грн.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції, Позивач повідомив, що після звернення до суду Відповідач провів часткову оплату збитків на суму 126720,00 грн  за платіжними дорученнями: від 24.11.2021 року №425 на суму 43560,00 грн, від 30.11.2021 року №426 на суму 39600,00 грн, від 10.12.2021 року №438 на суму 43560,00 грн, а тому сума збитків 640840,00 грн (а.с.120,121) (заява про зменшення розміру позовних вимог від 10.01.2022 року №49-69/9).
Відповідач в суді першої інстанції правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновків, що Позивач надав докази підтвердження оплати рахунків №№ 57, 60, 62 та  65 на продукцію – корпусу букси в кількості 608 шт. на суму 1459200,00 грн, але доведено ним поставку саме неякісної продукції – корпусу букси тільки в кількості 386 шт. на суму 926400,00 грн, що поставлена саме за цими рахунками, і саме вона була вибракована, про що вказано в акті прийомки продукції за якістю № 33 від 27.07.2017.
Суд зазначив, що Позивачем самим підтверджено відшкодування Відповідачем збитків за поставку неякісного корпусу букси в сумі 1322360,00 грн, тобто в сумі більшій, ніж сума 926400,00 грн доведених Позивачем витрат, а тому в даній спірній ситуації відсутні законні та обґрунтовані підстави для стягнення заявленої Позивачем суми збитків з Відповідача.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів не погоджується з означеними висновками господарського суду, а доводи апеляційної скарги вважає обґрунтованими, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ст.22 ЦК України     особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права     (реальні збитки).
Згідно із частиною першою статті 623 ЦК України     боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
За приписами частини першої статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. 
За змістом норм ст.ст.224,225 ГК України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також     не одержані нею доходи,     які     управнена сторона     одержала б у разі належного виконання     зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. 
Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки товару, факт укладення спірного договору сторонами не оспорюється.
Також сторонами не оспорюється факт поставки товару, факт оплати товару Позивачем, факт невідповідності товару вимогам щодо якості, факт повернення такого товару Відповідачу, часткове повернення Відповідачем вартості оплаченого Позивачем товару.
Колегія суддів також зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які заперечення Відповідача щодо неналежного виконання Позивачем своїх зобов`язань за Договором поставки, в тому числі і в частині оплати поставленого Відповідачем товару.
Відповідно до статті 265 ГК України одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Аналогічне положення містить ст. 712 ЦК України, відповідно ч. 2 якої визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.
Згідно зі ст. 674 ЦК України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 675 ЦК України встановлено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.
Вимогами п. 5.1 Договору встановлені вимоги щодо якості продукції, яка повинна  відповідати вимогам креслень, зазначеним у специфікаціях (Додатках), узгодженим з Покупцем і підтверджуватися сертифікатом (паспортом) якості заводу-виробника із зазначенням в ньому номера сертифіката відповідності на продукцію, сертифікатом відповідності СС ФЖТ і УкрСЕПРО (на продукцію, яка підлягає обов`язковій сертифікації), а також протоколом про присвоєння (або письмовим підтвердженням наявності) умовного номера (коду) виробника (копія) для маркування продукції, із зазначенням виду продукції, дозволеного до випуску під даним кодом. 
В силу приписів ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.
Єдиною підставою до відмови в задоволенні позовних вимог суд зазначив доведення належними доказами оплати тільки 608 корпусів букси креслення 7020.10.009-0, тоді як повернуто на 210 шт. корпусу букси більше, ніж сплачено. При цьому докази іншої оплати товару за Договором не прийняти судом до уваги через невідповідність переліку накладних та рахунків, зазначених в дефектних актах.
Одним з основних доводів апеляційної скарги є ненадання судом першої інстанції належаної правової оцінки акту звірки розрахунків за період 2019 року та листу Відповідача від 10.07.2020 року №07-01 в якому останній визнає факт наявності заборгованості перед Позивачем у зв`язку з постачанням неякісної продукції та надає графік погашення заборгованості на суму 1     367     732,49 грн до 30.12.2020 року, а отже й не тільки не оспорює, а й підтверджує факт понесених Позивачем витрат на оплату неякісного товару.
З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами, що Позивачем оплачено 2 254 000,00 грн за отриманий ним за Договором товар, що підтверджується платіжними дорученнями за період з 26.05.2017 року по 02.10.2017 року. Обставин поставки Відповідачем товару на більшу суму, ніж оплачена Позивачем, а рівно й наявності заборгованості останнього перед Відповідачем - не встановлено та про наявність таких обставин не заявлено.
В період з 13.04.2017 року по 28.07.2017 року сторонами були встановлені приховані  недоліки отриманого Позивачем товару в кількості  826 шт., які не підлягали відновленню та встановлений обов`язок Відповідача по їх заміні за рахунок останнього.
Внаслідок невиконання зазначеного обов`язку Відповідачем в повному обсязі, шляхом вчинення сторонами конклюдентних дій було змінено зазначене зобов`язання щодо 818 одиниць зазначеного товару шляхом їх повернення Відповідачу 21.05.2019 року на суму 1 963 200 грн та виникнення його обов`язку по оплаті їх вартості.
Відповідна господарська операція також відображена в акті звірки взаєморозрахунків між сторонами за період 2019 року, з яких вбачається наявність спірної заборгованості на користь Позивача.
У якості доказів виникнення такого обов`язку, крім вищенаведених чотирьох накладних із зазначенням вартості товару та посиланням на Договір, Позивачем наданий  лист Відповідача від 10.07.2020 року за №07-01, в якому останній гарантував та зобов`язався виплатити заборгованість, яка є перед Позивачем з відповідним графіком погашення заборгованості у розмірі 1     367 732,49 грн  з кінцевим строком оплати 30.12.2020 року. 
Відповідному гарантуванню передувало листування між сторонами щодо спірної  заборгованості, для узгодження якої Відповідач повідомив Позивача про направлення свого представника 30.06.2020 року .
В матеріалах справи відсутнє посилання на існування між сторонами інших договірних відносин в спірний період, що підтверджується Позивачем та не заперечується Відповідачем, а відсутність за умовами Договору грошового обов`язку Відповідача перед Позивачем, співпадіння сум вартості повернутого товару за зазначеними накладними та періоду заборгованості за 2019 рік, даних акту звіряння за 2019 рік, свідчить, що зазначена в листі від 10.07.2020 року заборгованість в сумі 1 367 732,49 грн і є збитками Позивача внаслідок отриманого за Договором та повернутого Відповідачу товару, яку останній мав відшкодувати Позивачу.
Будь-яких заперечень щодо зазначених обставин Відповідачем не заявлено.
Крім того, частина зазначеної суми була Відповідачем сплачена в розмірі 595467,51 грн, на підтвердження чого надано картку клієнта за період з 20.07.2020 року по 10.12.2021 рік станом на 31.12.2021 року з посиланням в призначенні платежу на акт звірки від  06.07.2020 року, витяги з банківських реєстрів від 24.11.2021 року, від 30.11.2021 року та від 10.12.2021 року (а.с.122-126), а також в період розгляду спору в суді першої інстанції - на суму 126720,00 грн  платіжними дорученнями: від 24.11.2021 року №425 на суму 43560,00 грн, від 30.11.2021 року №426 на суму 39600,00 грн, від 10.12.2021 року №438 на суму 43560,00 грн, внаслідок чого Позивачем було зменшено позовні вимоги до 640 840,00 грн (а.с.120,121).
Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Нормами ст. 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
           Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі     № 924/233/18).
Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд  оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Всупереч зазначених норм суд першої інстанції зосередився на дослідженні доказу оплати неякісного товару, виходячи лише з реквізитів, зазначених в дефектних актах та відповідності їх реквізитам платіжних доручень, залишивши поза увагою інші докази оплати загальної кількості товару за Договором, а також докази узгодження сторонами порядку та розміру оплати Відповідачем вартості поверненого товару.
Обставина оплати Позивачем отриманої за Договором в 2017 році продукції в повному обсязі не заперечувалася Відповідачем та підтверджувалася наданими Позивачем платіжними дорученнями, а наявні докази визнання Відповідачем обов`язку сплатити суму, що за періодом виникнення та розміром повністю співпадала з вартістю поверненого та прийнятого товару за умови відсутності доказів протилежного - доводила за наведеними стандартами доказування обставини виникнення у Відповідача відповідного обов`язку саме внаслідок поставки ним неякісного товару.
Вище викладене свідчить про доведеність Позивачем розміру невідшкодованих йому збитків з боку Відповідача та не заперечення останнім обставин, на яких базуються позовні вимоги.
Колегія суддів також зазначає, що спірна сума в розмірі 640 840,00 грн збитків внаслідок невиконання Відповідачем вимог Договору щодо поставки якісного товару розрахована належним чином з наданням на її підтвердження належних та допустимих доказів.
Також є прямий зв`язок між бездіяльністю Відповідача щодо неналежного виконання ним умов Договору в частині поставлення товару неналежної якості, в результаті чого Позивач був змушений повернути вже оплачений ним товар Відповідачу.
Враховуючи означене, судова колегія  погоджується з доводами апеляційної скарги  щодо безпідставності висновку суду першої інстанції про недоведення факту понесення Позивачем витрат у зв`язку з поставкою Відповідачем неякісного товару у вигляді вартості оплаченого, але повернутого  товару.
В той же час, колегія суддів вважає необґрунтованими заперечення Позивача в частині того, що суд не долучивши до матеріалів справи додаткові докази, які не були подані разом з позовною заявою-позбавив Позивача законного права на неупереджене та своєчасне вирішення судом спору, пов`язаного зі здійсненням господарської діяльності за наступних підстав.
Означені докази не прийняті судом за мотивів ненадання Позивачем відповідного клопотання та без обґрунтування, що саме перешкоджало їх подачі разом з позовом, адже дати доданих документів свідчать про їх існування у Позивача задовго до дати звернення з позовом до суду.
Щодо пояснень Позивача №49-69юр від 20.12.2022 року, отриманих судом в день судового засідання 26.12.2022 року, то відповідно до протоколу судового засідання вони були прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи. До означених пояснень Позивачем надані нові докази, проте, без відповідного обґрунтування причин їх вчасного неподання та за відсутності клопотання про долученню цих доказів до матеріалів справи, що свідчить про відсутність в діях суду порушення норм процесуального права, на яких наполягає Позивач. 
На підставі викладеного, враховуючи фактичні обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, з огляду на доведення Позивачем та визнання Відповідачем факту неналежного виконання останнім умов спірного Договору в результаті чого у Відповідача перед Позивачем виникла заборгованість у вигляді збитків у розмірі 640 840,00 грн, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь Позивача зазначеної суми. 
За таких підстав оспорюване Позивачем рішення Господарського суду Луганської області від 26 грудня 2022 року у справі №913/851/21 підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 277 ГПК України через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь Позивача збитків у розмірі 640 840,00 грн.
На підставі вимог ст. 129 ГПК України судові витрати, понесені в суді першої та апеляційної інстанції у вигляді сплаченого судового збору слід покласти на Відповідача, відшкодувавши за рахунок останнього суму сплаченого Позивачем судового збору за подання позовної заяви у розмірі  9 612,6 грн та апеляційної скарги у розмірі 14 418,9 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Крюківський вагонобудівний завод”, м. Кременчук Полтавської області на рішення Господарського суду Луганської області від 26 грудня 2022 року у справі №913/851/21 - задовольнити.
Рішення Господарського суду Луганської області від 26 грудня 2022 року у справі №913/851/21 – скасувати.
Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства “Крюківський вагонобудівний завод”, м. Кременчук Полтавської області до Приватного акціонерного товариства “СТАЛЬ”, м. Сєвєродонецьк Луганської області про стягнення збитків у розмірі 640 840,00 грн – задовольнити.
Стягнути з Приватного Акціонерного товариства “СТАЛЬ” (93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 54, код ЄДРПОУ 13386478) на користь Публічного акціонерного товариства “Крюківський вагонобудівний завод” (39621, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Івана Приходька, будинок 139, код ЄДРПОУ 05763814) збитки у розмірі 640 840,00 грн.
Судові витрати за подання позовної заяви до суду першої інстанції, віднести на Приватне акціонерне товариство “СТАЛЬ”, м. Сєвєродонецьк Луганської області.
Стягнути з Приватного Акціонерного товариства “СТАЛЬ” (93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 54, код ЄДРПОУ 13386478) на користь Публічного акціонерного товариства “Крюківський вагонобудівний завод” (39621, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Івана Приходька, будинок 139, код ЄДРПОУ 05763814) 9          612,6 грн судового збору за подання позовної заяви.
Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, віднести на Приватне акціонерне товариство “СТАЛЬ”, м. Сєвєродонецьк Луганської області.
Стягнути з Приватного Акціонерного товариства “СТАЛЬ” (93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 54, код ЄДРПОУ 13386478) на користь Публічного акціонерного товариства “Крюківський вагонобудівний завод” (39621, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Івана Приходька, будинок 139, код ЄДРПОУ 05763814) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 14          418,9 грн.
Доручити господарському суду Луганської області видати відповідні накази.
Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.
У судовому засіданні 29.05.2023 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови, але через обставини запровадження воєнного стану та фізичної небезпеки для звичайного функціонування Східного апеляційного господарського суду, повний текст постанови складено та підписано 16.06.2023 року.

Головуючий суддя                                                                    О.В. Стойка

Суддя                                                                                           Д.О. Попков  

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна