ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року	Львів	Справа № 380/14720/22 пров. № А/857/3686/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Большакової О.О., Ніколіна В.В., 
за участю секретаря судових засідань –                     Гранат В.В.,  
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року (головуючий суддя: Кузан Р.І., місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного тексту судового рішення – 23.01.2023) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 , 20.10.2022 звернулася до суду з позовом, в якому, просила визнати дії Головного управління Національної поліції у Львівській області під час прийняття рішення про надання відпустки (наказ ГУНП у Львівській області від 05.08.2022 №154 о/с-в) та які полягають в самостійному поділі щорічної чергової відпустки за 2022 рік ОСОБА_1 на частини, без погодження з нею та встановленою забороною вільно пересуватися територією України та виїзді за межі території України протиправними.
Обґрунтовує позов тим, що позивачка проходить службу на посаді старшого інспектора сектору запобігання корупції Головного управління Національної поліції у Львівській області. Маючи намір відбути у відпустку, позивачка звернулась з рапортом на ім`я начальника ГУНП у Львівській області з проханням надати їй відпустку тривалістю 11-ть днів та вказала, що планує відбувати відпустку за межами області, а також за кордоном. Додатково у зверненні на ім`я начальника ГУНП від 05.08.2022 повідомила, що погоджується відбути у відпустку лише у разі можливості реалізувати своє право на відпочинок у спосіб, визначений у рапорті. Зазначає, що у 2022 році мала право на щорічну відпустку тривалістю 30 діб основної відпустки та 10 діб додаткової відпустки. У серпні 2022 року позивачка мала право на відпустку повної тривалості, а її перенесення чи скорочення тривалості може бути лише погоджене з нею. Вказує, що зважаючи на ситуацію в державі вирішила скористатись таким правом лише у кількості 11 діб відпустки, що узгоджується із рекомендаціями НП України від 03.05.2022 № 5353/01/12-2022 про строки надання відпустки – 14 діб (при мінімальній тривалості відпустки 10 діб). Проте, наказом ГУНП у Львівській області від 05.08.2022 № 154 о/с-в їй – надано відпустку тривалістю 10 днів із обмеженнями права виїзду за межі Львівської області.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилася позивачка та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає його таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, покликається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.
Відповідачем, 17.04.2020 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Позивачкою, 02.05.2023 подано письмові пояснення по справі. 
Позивачка та представник позивачки ОСОБА_2 у судовому засіданні просили апеляційну скаргу задовольнити.
Представник відповідача Павлій І.Б. просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 проходить службу на посаді старшого інспектора сектору запобігання корупції Головного управління Національної поліції у Львівській області.
Позивачкою, 01.08.2022 подано рапорт, згідно з яким, ОСОБА_1 просила надати їй частину щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2022 рік у кількості 11 діб з 08.08.2022 із виїздом за межі Львівської області. Крім цього, у рапорті зазначено, що під час відпустки можливо винекне необхідність виїзду закордон до країн Європейського Союзу.
Цей рапорт зареєстровано в Управлінні кадрового забезпечення ГУНП у Львівській області (далі - УКЗ) 02.08.2022 за № Рп-2023. Безпосереднім керівником позивачки А.Труханом - начальником сектору запобігання корупції ГУНП (далі - СЗК), на рапорті поставлено резолюцію: «Не заперечую в кількості 10 діб, без виїзду за кордон/ посада/ підпис/ дата 01.08.2022».
На підставі рапорту позивачки, начальником СЗК А.Труханом 01.08.2022 подано рапорт керівнику ГУНП у Львівській області, в якому повідомлено про те, що ОСОБА_1 у рапорті не зазначила вагомих причин надання відпустки понад 10 діб та не вказала обставини, що зумовлюють її виїзд за межі Львівської області та не зазначила виняткових причин виїзду до країн Європейського Союзу.
Управління кадрового забезпечення листом від 03.08.2022 № Рп-2023/13/01-2022 доведено до відома ОСОБА_1 , що для належного розгляду рапорту про надання відпустки їй необхідно зазначити в яку саме область планує виїжджати та звернутись до УКЗ для отримання письмового дозволу. При цьому повідомлено, що відповідно до наказу голови Національної поліції України № 242 від 08.04.2022, протоколу відеоселекторної наради керівництва ГУНП від 03.05.2022 № 39, службової телеграми ГУНП від 14.03.2022 № 733/01/13-2022, під час дії воєнного стану на території Україні, у зв`язку з посиленим варіантом службової діяльності відпустка надається у кількості не більше 10 діб, встановлено заборону підлеглим працівникам виїзд за кордон, окрім виняткових причин, які необхідно поліцейським зазначати у рапорті, та виїзд за межі Львівського гарнізону без належно оформленого дозволу, а у разі такої необхідності поліцейські мають подати відповідні рапорти із зазначенням обставин, що зумовлюють такий виїзд.
Листом від 05.08.2022 № 140/77-2022 начальником СЗК повідомлено УКЗ, що з отриманого 04.08.2022 від ОСОБА_1 повідомлення, позивачка перебуває на лікуванні у медичному закладі, а тому 05.08.2022 о 10:13 фотокопію листа УКЗ від 03.08.2022 № Рп-2023/13/01-2022 скеровано ОСОБА_1 у месенджері «WhatsApp» з метою уточнення інформації щодо виїзду її за межі Львівської області. В телефонній розмові необхідної інформації від позивачки отримано не було.
Наказом № 154 о/с-в від 05.08.2022 «Про особовий склад» капітану поліції ОСОБА_1 – старшому інспектору сектору запобігання корупції ГУНП надано частину основної щорічної оплачуваної відпустки тривалістю 10 діб з 08.08.2022 по 17.08.2022 без виїзду за межі Львівської області. Про прийнятий наказ повідомлено ОСОБА_1 в телефонному режимі.
ОСОБА_1 подано керівнику ГУНП у Львівській області запит на публічну інформацію від 05.08.2022, який зареєстрований в ГУНП 06.08.2022 за № П-414, в якому позивачка просила повідомити чи прийнято начальником ГУПН у Львівській області остаточне рішення за результатами розгляду її рапорту про надання щорічної відпустки. У разі прийняття рішення про надання їй відпустки просила надати витяг з відповідного наказу, а якщо ні, надати копію всіх резолюцій, накладених під час розгляду вказаного рапорту від 01.08.2022.
Листом відповідача від 11.08.2022 № П-193/Зі/05/13-2022, скерованим на зазначену в запиті електронну пошту, повідомлено ОСОБА_1 про надання їй з 08.08.2022 відпустки тривалістю 10 діб та скеровано витяг з наказу ГУНП від 05.08.2022 № 154 о/с-в.
Позивачкою 17.08.2022 подано рапорт, датований 13.08.2022, на ім`я керівника ГУНП про перебування її на лікуванні з 04.08.2022 по 12.08.2022 та долучено довідку про тимчасову непрацездатність від 04.08.2022.
Наказом ГУНП у Львівській області від 17.08.2022 № 170 о/с-в продовжено щорічну основну оплачувану відпустку позивачки тривалістю 5 діб з 18 по 22 серпня 2022 у зв`язку з перебуванням її на лікуванні під час такої відпустки.
Листом від 17.08.2022 № 2224/13/01-2022 УКЗ ГУНП скеровано керівнику СКЗ А. Трухану лист про продовження, згідно з наказом ГУНП від 17.08.2022 № 170 о/с-в, відпустки ОСОБА_1 тривалістю 5 діб з 18 по 22 серпня 2022 року, з вказівкою про необхідність доведення цієї інформації до відома ОСОБА_1 .
Позивачка, вважаючи свої права порушеними, звернулася до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що встановлені керівництвом ГУНП у Львівській області обмеження в тривалості відпусток поліцейських та вимога повідомляти про мету і напрямок виїзду під час відпустки за межі Львівської області, є обґрунтованими. При цьому, такі обмеження не є абсолютними, та встановлюються керівником в кожному випадку індивідуально, з урахуванням конкретних обставин, повідомлених поліцейським.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. 
Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VІІІ від 12.05.2015 (тут і надалі Закон № 389-VІІІ, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно ст. 1 Закону № 389-VІІІ воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ч. 2 ст. 2 Закону 389-VІІІ).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону 389-VІІІ в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, зокрема, встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
Пунктом 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Відповідно до п. 2 цього Указу, визначено Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Відповідно до п. 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався та діяв на момент виникнення спірних правовідносин.
Системний аналіз наведених вище правових норм, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що право особи на вільний перетин державного кордону України, тобто вільне залишення території України, може бути обмежено в умовах воєнного стану.
Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (тут і надалі, Закон № 580-VIII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 6 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VIII).
Поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Поліція не має права відмовити в розгляді або відкласти розгляд звернень стосовно забезпечення прав і свобод людини, юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від протиправних посягань з посиланням на вихідний, святковий чи неробочий день або закінчення робочого дня (ст. 12 Закону № 580). 
Згідно з ч. 1, 2 ст. 92 Закону № 580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.
Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.
Частинами 1-4 ст. 93 Закону № 580-VIII передбачено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.
Відповідно до ч. ч. 8-11 ст. 93 Закону № 580-VIII поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що частиною 4 статті 8 Закону № 580 передбачено, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 24 Закону № 580, у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.
Відповідно до вимог Законів України «Про Національну поліцію», «Про правовий режим надзвичайного стану», «Про правовий режим воєнного стану», Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 878, Указу Президента України від 21 липня 1994 року № 396 «Про невідкладні заходи щодо посилення боротьби зі злочинністю», розроблено Інструкцію про порядок переведення органів Національної поліції України на посилений варіант службової діяльності, затверджена наказом МВС України № 1560 від 10.12.2015, зареєстрованого в Мінюсті 05.01.2016 за № 12/28142 (далі - Інструкція), яка визначає організаційно-правові основи та порядок переведення органів Національної поліції України (далі - НПУ) на посилений варіант службової діяльності, організацію управління та особливості діяльності поліції в умовах його введення.
Відповідно до п. 2-5 Розділу І Інструкції, посилений варіант службової діяльності (далі - посилений варіант) - комплекс організаційно-правових, превентивних, профілактичних, оперативних та інших заходів, пов`язаних з особливим режимом виконання службових завдань і залученням значної кількості поліцейських з метою швидкої стабілізації оперативної обстановки, якщо наявними силами і засобами, що безпосередньо залучені до забезпечення публічної безпеки і порядку у повсякденному режимі несення служби, їх виконати неможливо.
Залежно від обставин, що склалися, посилений варіант може бути оголошений як для всіх працівників органів поліції, так і для її окремого органу або відокремленого підрозділу.
Дія цієї Інструкції поширюється на поліцейських та державних службовців системи Національної поліції України (далі - поліцейські).
Метою введення посиленого варіанта є найшвидша нормалізація оперативної обстановки та відновлення правопорядку, усунення загрози життю чи здоров`ю громадян, створення умов для нормального функціонування органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших соціальних інститутів суспільства.
Правовою основою діяльності поліцейських в умовах посиленого варіанта є Конституція України, закони України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, нормативно-правові акти МВС та ця Інструкція.
Згідно п. 1 Розділу ІІІ Інструкції, рішення щодо переведення на посилений варіант приймають: 1) Голова НПУ або особа, яка виконує його обов`язки, - стосовно всіх поліцейських як у масштабі держави, так і в окремих її регіонах; 2) начальники головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві (далі - ГУНП) або особи, які виконують їх обов`язки, - стосовно поліцейських, які проходять службу в апараті ГУНП та відповідних підрозділах територіальних органів НПУ на території обслуговування або в окремих районах, населених пунктах; 3) начальники відділів, відділень поліції в районах, містах, районах у містах або особи, які виконують їх обов`язки, - щодо підпорядкованих поліцейських.
Поліцейські, які проходять службу в регіональних підрозділах міжрегіональних територіальних органів поліції, на час запровадження посиленого варіанта перебувають в оперативному підпорядкуванні ГУНП. Їх функціональне використання визначається начальником відповідного ГУНП за погодженням з керівниками зазначених вище органів.
З системного аналізу наведених вище правових норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану на працівників поліції покладаються додаткові повноваження, у зв`язку з чим працівники поліції несуть службу в посиленому варіанті та відносно поліцейських запроваджуються певні обмеження, які мають тимчасовий характер.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що наказом голови Національної поліції України від 08.04.2022 № 242 «Про деякі питання посиленого варіанту несення службової діяльності та період дії на території України воєнного стану, зобов`язано керівників ГУНП: організувати до завершення на території України воєнного стану службову діяльність поліцейських та державних службовців підпорядкованих органів у посиленому варіанті згідно з правовими засадами діяльності Національної поліції України в умовах воєнного стану; установити шестиденний робочий тиждень та відмінити вихідний день суботу і святкові дні; посилити добові наряди чергових служб; забезпечити чергування поліцейських у кількості, необхідній для виконання поставлених службових завдань; заборонити підлеглим працівникам виїзд за кордон (окрім виняткових причин); у разі погіршення оперативної обстановки та необхідності залучення додаткових сил відкликати працівників із відпусток (окрім відпусток у зв`язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку). 
З метою відсічі збройної агресії російської федерації та захисту незалежності та територіальної цілісності України, у зв`язку із запровадженням в Україні правового режиму воєнного стану, для належного забезпечення роботи органів та підрозділів ГУНП, начальником ГУНП у Львівській області 14.03.2022 службовою телеграмою за № 733/01-13-2022 зобов`язано поліцейських: забезпечити суворе дотримання службової дисципліни і законності серед підпорядкованого складу; кожному поліцейському постійно перебувати на зв`язку із керівництвом, а у разі його втрати вжити невідкладних заходів для повідомлення про своє місцезнаходження; заборонити виїзд за межі Львівського гарнізону без належно оформленого дозволу. У разі необхідності такого виїзду необхідно подавати до управління кадрового забезпечення (УКЗ) рапорти на ім`я начальника ГУНП з викладенням обставин, що зумовлюють виїзд (перевезення, відвідування близьких родичів тощо), із зазначенням періоду виїзду (терміном не більше 2 діб) та серії та номеру службового посвідчення, після чого отримувати письмовий дозвіл в УКЗ ГУНП. 
Крім цього, згідно з п. 2.8 розділу IV Протоколу № 39 від 03.05.2022 відеоселекторної наради керівництва ГУНП, зобов`язано начальників структурних підрозділів ГУНП забезпечити надання працівникам відпусток згідно з графіками у кількості не більше 10 діб. Вказано довести інформацію про можливість (за необхідності) виїзду за межі області та кордону за попереднім погодженням начальника ГУНП. У разі виїзду за кордон необхідно надати до рапорту копії підтверджуючих документів щодо мети перебування в іншій країні (а. с. 71).
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що протоколом наради особового складу сектору запобігання корупції  № 3 від 27.06.2022 ГУНП у Львівській області (а. с. 72 зворот, 73), на якій була присутня позивачка, начальником цього сектору майором поліції Труханом А.В., доведено до відома особовому складу сектору запобігання корупції ГУНП у Львівській області, вимоги Протоколу № 39 від 03.05.2022 відеоселекторної наради керівництва ГУНП, щодо забезпечення надання відпусток поліцейським у кількості не більше 10 днів, а у разі виїзду за кордон надання до рапорту підтверджуючих документів стосовно мети перебування в іншій країні.
Разом  з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що позивачка не повідомила відповідачу про обставини, що зумовлюють необхідність виїзду за межі Львівської області під час відпустки та виїзду за межі території України., та не подала до рапорту підтверджуючих документів щодо мети перебування в іншій країні.
Отже, за встановлених обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правих підстав для визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції у Львівській області під час прийняття рішення про надання позивачці відпустки та про виїзд за межі території України відсутні. Оскільки, такі тимчасові обмеження встановлені відповідачем з об`єктивних причин, що пов`язані з запровадженням в Україні правового режиму воєнного стану та для забезпечення, здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які покладені на працівників поліції, а тому, на думку суду апеляційної інстанції, є обґрунтованими та пропорційними.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.
У відповідності до ст. 139 КАС України, підстави для стягнення судових витрат відсутні.  
Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року у справі № 380/14720/22 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено 10.05.2023.