Справа № 345/596/22 
Провадження № 22-ц/4808/603/23 
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л.Б. 
Суддя-доповідач Луганська 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Луганської В.М.
суддів – Баркова В.М., Девляшевського В.А., 
за участю секретаря – Працун В.В.
учасники справи
позивач – ОСОБА_1 
відповідачі – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Івано-Франківській області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2023 року про виправлення описки, постановлену судом у складі судді Юрчак Л.Б., 
у справі за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, застосування наслідків недійсності, поділу спільного майна подружжя (автомобіля) з виділенням часток, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію, зобов`язання зняти з реєстрації та зобов`язання поставити на реєстрацію транспортний засіб,

в с т а н о в и в:
В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, застосування наслідків недійсності, поділу спільного майна подружжя (автомобіля) з виділенням часток, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію, зобов`язання зняти з реєстрації та зобов`язання поставити на реєстрацію транспортний засіб та просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу №2642/2020/2016091 від 27.05.2020, укладений у ТСЦ №2642 (Toyota Rav4, об`єм двигуна 1998 куб.см. 2006 року випуску, номер кузова № НОМЕР_1 ); застосувати наслідки визнання договору недійсним; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на автомобіль марки Toyota Rav4, об`єм двигуна 1998 куб.см., 2006 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ; визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , об`єм двигуна 1998 куб.см., 2006 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , виданого ТСЦ МВС №2462 на ім`я ОСОБА_3 ; визнати власниками транспортного засобу Toyota Rav4, об`єм двигуна 1998 куб.см., 2006 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; здійснити поділ майна з виділенням часток – 2/3 ОСОБА_1 та 1/3 ОСОБА_2 ; зобов`язати ОСОБА_2 передати транспортний засіб Toyota Rav4, об`єм двигуна 1998 куб.см., 2006 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 ; зобов`язати РСЦ ГСЦ МВС в Івано-Франківській області зареєструвати через структурний підрозділ ТСЦ №2642 автомобіль Toyota Rav4, об`єм двигуна 1998 куб.см., 2006 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 за ОСОБА_1 , видати йому свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, у графі «Особливі відмітки» свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу щодо іншого співвласника зробити запис – ОСОБА_2 є співвласником.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2023 року виправлено описку, допущену у рішенні суду від 28.02.2023 та доповнено описову частину рішення абзацом у наступній редакції:
« ОСОБА_1 14.02.2023 звернувся до суду із клопотаннями про забезпечення доказів – з Державної фіскальної служби України та з Головного управління Пенсійного фонду України. 15.02.2023 у судовому засіданні суд ухвалив залишити дані заяви без розгляду, так як заявником не вказано обґрунтування необхідності забезпечення доказів, а також ним допущено зловживання процесуальними правами, що призводить до порушення принципу розгляду справи впродовж розумного строку».

Не погодившись з ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2023 року про виправлення описки в рішенні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2023 року, ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2023 року про виправлення описки, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2023 року.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з тексту оскаржуваної ухвали вбачається що мова йде не про виправлення описки, а про доповнення описової частини рішення з метою уникнення всякого роду сумнівів і протиріч, які можуть виникнути при виконанні рішення суду. 
Зазначив, що ним саме 23 березня 2023 року було подано апеляційну на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2023 року, в якій зазначено, що суд першої інстанції проігнорував подані ним заяви про забезпечення доказів, що може бути підставою для скасування судового рішення, це на його думку і стало передумовою для внесення виправлень в рішенні.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в межах їх доводів.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представник Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без відповідачів по справі, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Постановляючи ухвалу суду від 23 березня 2023 року про виправлення описки суд першої інстанції послався на те, що у рішенні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2023 року допущено описку, а саме в рішенні не зазначено про залишення без розгляду заяв позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів від 14.02.2023, ящо підлягає виправленню для уникнення всякого роду сумнівів і протиріч, які можуть виникнути при виконанні рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Зі змісту вказаної норми випливає, що виправленню підлягають описки та арифметичні помилки, «допущені в рішенні». З буквального тлумачення норми видно, що мова йде про описки, допущені під час складання судового рішення. Тобто суб`єктом, який може припуститися помилки під час складання рішення, є виключно суд.
Описка це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.
Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 29 січня 2021 року у справі № 22-ц/354/11.
Описка як помилка в судовому рішенні визначається за такими ознаками: 1) це механічна помилка, якої припустився сам суд, а не учасник справи; 2) описка є мимовільною, випадковою помилкою суду, допущеною під час письмово-вербального викладення змісту рішення; 3) до описок не належать помилки, наявні в наданих суду документах (тобто допущені іншими учасниками справи, хоча вони і призводять, як наслідок, до неправильного цитування судом, однак не є описками в розумінні процесуального закону).
Для того щоб були наявні підстави для виправлення описки, помилка має відповідати таким критеріям:
- вона повинна бути механічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо);
- таку технічну помилку має бути допущено під час складання тексту судового рішення самим судом;
- помилка повинна бути мимовільною та випадковою, а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року в справі № 300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) вказано, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.
Описки - це помилки, зумовлені правильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. У резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.
Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Зазначена правова позиція висловлена також у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2021 року у спразі № 2-3259/11 (провадження № 61-5640св21 ).
Ухвалою про виправлення описки Калуського міськрайонного суду від 23 березня 2023 року доповнено описову частину рішення абзацом у наступній редакції: « ОСОБА_1 14.02.2023 звернувся до суду із клопотаннями про забезпечення доказів – з Державної фіскальної служби України та з Головного управління Пенсійного фонду України. 15.02.2023 у судовому засіданні суд ухвалив залишити дані заяви без розгляду, так як заявником не вказано обґрунтування необхідності забезпечення доказів, а також ним допущено зловживання процесуальними правами, що призводить до порушення принципу розгляду справи впродовж розумного строку».
Судом першої інстанції фактично здійснено не виправлення описки/арифметичної помилки у рішенні, а доповнено рішення новим абзацом в якому зазначено про залишення без розгляду заяв позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів від 14.02.2023 року, чим змінено зміст судового рішення.
Враховуючи вище наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу  ОСОБА_1 слід задовольнити, а ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області скасувати.
Скаржником за подання апеляційної скарги на ухвалу сплачено судовий збір у розмірі 537, 54 грн. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розмірі 268, 40 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2023 року скасувати.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер платника податків  НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_1  та з  ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер платника податків  НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер платника податків  НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі по 268, 40 грн з кожного.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 02 червня 2023 року.

Головуючий В.М. Луганська
Судді: В.М. Барков 
В.А. Девляшевський