ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2023 р.                                                                    Справа №909/848/21
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого – судді                                                            О.В. Зварич
суддів                                                                                В.М. Гриців
          І.Б. Малех,
розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" за №22/03-02 від 22.03.2023 року (вх. № 01-05/914/23 від 27.03.2023 року) 
на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2023 року (суддя Л.М.    Неверовська; повний текст рішення складено 02.03.2023 року)
у справі № 909/848/21
за позовом: Фізичної особи – підприємця Лозовенко Юрія Володимировича (надалі ФОП  Лозовенко Ю.В.) 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" (надалі ТзОВ "Урбан Консалтинг")
про стягнення заборгованості у розмірі 27331,13 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

27.08.2021 року ФОП Лозовенко Ю.В. звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) до ТзОВ "Урбан Консалтинг" про стягнення заборгованості за виконання робіт за договором № 120-04 від 02.01.2020 в загальній сумі 27331,13 грн. (т. 2, а.с. 20-21).
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач в порушення умов договору №120-04 від 02.01.2020 не здійснив оплату за надані позивачем послуги у сфері інжинірингу (проекти з дорожнього планування), внаслідок чого утворився борг в сумі 23961,90 грн. Крім того, за неналежне виконання грошового зобов`язання за договором позивач нарахував відповідачу 1368 грн. пені, 453 грн. 3% річних, 1548,23 грн. інфляційних втрат.
Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2023 року у справі №909/848/21 (суддя Л.М. Неверовська) частково задоволено позов. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" на користь Фізичної особи-підприємця Лозовенко Юрія Володимировича 23961,90 грн. боргу, 1497,27 грн. інфляційних втрат, 453,00 грн. 3 % річних, 1368,00 грн. пені, 2265,60 грн. судового збору, 6000,00 грн. витрат на правову допомогу. В решті позовних вимог – відмовлено (т.2,  а.с.163-174).
При прийнятті рішення суд виходив з того, що на виконання договору № 120-04 від 02.01.2020 позивачем надавалися послуги в сфері інжинірингу щодо організації дорожнього руху, сполучення громадського транспорту, велосипедного та пішохідного сполучення для трьох вулиць м. Тбілісі, зокрема і для вулиці Важа Пшавела. Так, на підтвердження виконання наданих позивачем послуг на підставі договору №120-04 від 02.01.2020 між сторонами підписано акти виконаних робіт: №1 від 29.01.202, №2 від 31.03.2020, №3 від 30.04.2020, №4 від 29.05.2020, №5 від 30.06.2020, №6 від 04.08.2020, №7 від 31.08.2020. Виконані послуги згідно вказаних актів оплачено відповідачем. Водночас, акт виконаних робіт №8 від 30.09.2020 відповідачем не підписано та не оплачено. При цьому, як вбачається з листа від 20.08.2021 директора ТзОВ "СТС" (Грузія), обсяг професійних послуг та робіт, поданих відповідачем був повністю прийнятий SТS L.L.С. (ТзОВ "СТС") та оплачений. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 23961,90 грн. є обґрунтованими. Водночас, перевіривши проведений позивачем розрахунок пені, нарахованої за період з 01.01.2021 по 01.06.2021 в сумі 1368,00 грн., суд дійшов висновку, що такий проведено вірно. Перевіривши розрахунок інфляційних втрат в сумі 1548,23 грн. та 3 % річних в розмірі 453,00 грн., суд дійшов висновку, що позивачем при нарахуванні інфляційних втрат за період з січня 2021 по серпень 2021 допущено помилку при здійсненні розрахунку. Згідно розрахунку, здійсненого судом, розмір інфляційних втрат за вказаний період становить 1497,27 грн. В стягненні решти інфляційних втрат суд відмовив у зв`язку з необґрунтованістю. Щодо розрахунку 3 % річних в сумі 453,00 грн., нарахованих за період з 01.01.2021 по 19.08.2021, суд виснував, що він відповідає методиці проведення розрахунку та є правильним.     

 Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ТзОВ «Урбан Консалтинг» подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 8601,94 грн., в решті позовних вимог відмовити. Скаржник стверджує, що ним здійснено часткову оплату ФОП Лозовенко Ю.В. грошових коштів у розмірі 15359,96 грн. за виконання робіт із розробки проектних пропозицій організації дорожнього руху, громадського транспорту, велосипедного та пішохідного сполучення  на вулиці Vaja Pshavela (м. Тбілісі, Грузія), а саме: оплата акта виконаних робіт № 7 від 31.08.2020 на суму 15359,96 грн., платіжне доручення № 228 від 31.08.2020. Вказує, що часткова оплата спірного боргу також підтверджується службовою запискою головного бухгалтера від 28.10.2021. Разом з тим, скаржник заперечує нарахування пені, річних та інфляційного збільшення боргу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною. Зокрема зазначає, що акт виконаних робіт №7 від 31.08.2020 не затверджено зі сторони виконавця - ФОП Лозовенко Ю.В., відсутні підпис і печатка позивача. Згідно п. 3.1 договору №120-04 від 02 січня 2020 року при завершенні надання послуг (етапів послуг) Підрядник направляє Замовнику акт передачі-приймання наданих послуг, що є підставою для проведення розрахунку (оплати наданих послуг). Виходячи зі змісту даних умов договору, саме виконавець направляє акт передачі-приймання виконаних послуг, саме з його сторони першочергово здійснюється затвердження даного акту у встановлений законом спосіб. Водночас, згідно поданого відповідачем акта виконаних робіт №7 від 31.08.2020, оплата здійснюється за надання послуг інжинірингу (проекту дорожнього планування) згідно договору №120-04 від 02 січня 2020 року. Проте, він не містить підтвердження того, що оплата за ним здійснювалась за надані позивачем послуги із розробки проектних пропозицій організації дорожнього руху, громадського транспорту, велосипедного та пішохідного сполучення на вулиці Vaja Pshavela (м. Тбілісі, Грузія). Позивач зазначає, що згідно із п. 1.2 договір має рамковий характер. Зміст та обсяг послуг в разі потреби узгоджується сторонами додатково методами електронної та особистої комунікації та закріплюється у актах приймання-передачі наданих послуг. Стверджує, що в рамках даного договору позивачем виконувалось ряд інших замовлень у сфері інжинірингу, які надходили та уточнювались зі сторони відповідача за допомогою різних засобів комунікації. Оплата, яка проводилась за актом виконаних робіт № 7 від 31.08.2020 на суму 15359,96 грн. не є частковою оплатою за надані позивачем послуги з розробки проектних пропозицій організації дорожнього руху, громадського транспорту, велосипедного та пішохідного сполучення на вулиці Vaja Pshavela (м. Тбілісі, Грузія), а є оплатою за надання інших послуг у сфері інжирінгу по інших проектах. Просить рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2023 у справі № 909/848/21 залишити без змін, апеляційну скаргу ТзОВ "Урбан Консалтинг" без задоволення. 

Апеляційне провадження у справі

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2023 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №909/848/21 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: В.М. Гриців, І.Б. Малех.
Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 року (головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: В.М. Гриців, І.Б. Малех) відкрито апеляційне провадження у справі № 909/848/21 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2023 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.
За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Сторони у справі обізнані з порядком розгляду даної справи шляхом надсилання на їх електронні адреси ухвали Західного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 року у справі № 909/848/21.
На час винесення даної постанови від сторін не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Урбан Консалтинг ” на судове рішення у справі №909/848/21, яке є предметом оскарження.

Обставини справи

Як видно із наявних у справі копій документів, 02.01.2020 року між ТзОВ "Ю Сі Джи" (Замовник) (змінене найменування ТзОВ "Урбан Консалтинг") та ФОП Лозовенко Ю.В. (Підрядник) укладено договір №120-04. Згідно із п. 1.1 договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати послуги у сфері інжинірінгу (проекти з дорожнього планування), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх (т. 1, а.с. 10-11).
Договір має рамковий характер. Зміст та обсяг послуг в разі потреби в їх закупівлі узгоджуються сторонами додатково методами електронної та особистої комунікації та закріплюються у актах приймання-передачі наданих послуг (п. 1.2 договору).
Відповідно до п. 1.3 договору послуги за договором виконуються у відповідності до законодавства, державних норм та стандартів, а також вимог Замовника.
Термін дії договору складає від 02.01.2020 до 31.12.2020 (п. 1.4 договору).
У відповідності до п. 2.1 договору за надані послуги Замовник перераховує Виконавцю кошти в сумі згідно актів приймання-передачі наданих послуг.
Для надання послуг Замовник зобов`язаний передати Виконавцю в повному обсязі завдання на проектування, а також інші вихідні дані (п. 2.2 договору).
Пунктами 2.3, 2.4 договору, сторони погодили, що платежі Замовник проводить на розрахунковий рахунок Виконавця на підставі актів приймання-передачі наданих послуг. Розрахунок за надані послуги проводиться протягом 10 днів після підписання акта приймання-передачі наданих послуг.
При завершенні надання послуг (етапів надання послуг) Виконавець направляє Замовнику акт передачі-приймання надання послуг, що є підставою для проведення розрахунку (оплати) наданих послуг (п. 3.1 договору).
Пунктом 3.3 договору передбачено, що Замовник протягом десяти днів з дня отримання акта передачі-приймання наданих послуг зобов`язаний підписати його і повернути Виконавцю.
Відповідно до п. 3.4 договору, у випадку мотивованої відмови Замовника від приймання наданих послуг чи зупинки проекту сторонами у 5-денний термін складається двосторонній акт з переліком необхідних доопрацювань, термінів їх виконання або акт припинення надання послуг. Передача документації та файлів, виготовлених в ході надання послуг Замовнику здійснюється в повному обсязі після підписання акта передачі-приймання (п. 3.5 договору).
Пунктами 4.1, 4.2 договору сторони обумовили, що за невиконані або неналежно виконані зобов`язання по даному договору Виконавець і Замовник несуть відповідальність згідно з діючим законодавством України. Виконавець несе відповідальність за якість і терміни надання послуг, Замовник – за своєчасне приймання і оплату наданих послуг.
За порушення строку розрахунку з Замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний прострочений день (п. 4.3 договору).
Як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2020 між SТS L.L.С. Грузія (ТзОВ "СТС" (Грузія) (Підрядник) та ТзОВ "Ю Сі Джи" (Субпідрядник) укладено договір субпідряду. Згідно із п. 1.1 договору, ТзОВ "СТС" уклало договір з муніципалітетом Тбілісі на надання послуг з планування транспорту та проектування вулиць у рамках проекту (т.1,  а.с. 131-134).
Відповідно до п. 1.2 договору Підрядник просить Субпідрядника надати послуги, описані в додатку 1 ("Обсяг послуг") для проекту, і для цього укладає цей договір.
Згідно з п. 2.2 додаткової угоди №1 від 06.05.2020 до договору субпідряду від 02.03.2021, послугами, які надаються ТзОВ "Ю Сі Джи" є розробка проектних пропозицій щодо організації дорожнього руху, сполучення громадського транспорту, велосипедного та пішохідного сполучення, для трьох вулиць Тбілісі, зокрема і для Важа Пшавела (т.1,  а.с.  136-137).
На підтвердження виконання наданих позивачем послуг на підставі договору №120-04 від 02.01.2020 між сторонами підписано акти виконаних робіт: №1 від 29.01.202, №2 від 31.03.2020, №3 від 30.04.2020, №4 від 29.05.2020, №5 від 30.06.2020, №6 від 04.08.2020, №7 від 31.08.2020. Виконані послуги згідно вказаних актів оплачено відповідачем (т.2, а.с.31-84, 87-93).
Листом-замовленням б/н від 22.07.2020 в межах договору №120-04 від 02.01.2020 Замовник підтвердив замовлення на роботи з виконання проектних пропозицій організації дорожнього руху з виділеними смугами для громадського транспорту на проспекті Важа Пшавела (Vaja Pshavela) у місті Тбілісі (Грузія) до 30.09.2020 року, за домовлену винагороду у сумі 23961,90 грн. У даному листі-замовленні вказано, що на всіх стадіях надання послуг Замовник просить обговорювати й погоджувати проектні рішення з головним замовником - компанією SТS (ТзОВ "СТС") Грузія, керівник організації Зураб Берадзе, а фінальні напрацювання погодити з цим головним замовником електронними засобами і передати і головному замовнику, і нашій компанії у вигляді цифрових файлів. Акт приймання-передачі наданих послуг за цим замовленням просимо надати в електронній формі після завершення надання послуг (т. 1, а.с. 9).
Як зазначає позивач у позовній заяві, 04.12.2020 на адресу відповідача засобами поштового зв`язку було направлено акт виконаних робіт №8 від 30.09.2020 на суму 23961,90  грн. (т. 1, а.с. 8). Проте, акт виконаних робіт відповідачем не підписано, кошти за виконану роботу позивачу не сплачено.
07.04.2021 позивач на адресу відповідача надіслав претензію № 2 щодо сплати заборгованості, в якій просив сплатити борг у розмірі 23961,90 грн. протягом 1 місяця з моменту отримання даної претензії. Дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення (т. 1, а.с. 12-13).
Враховуючи те, що позивач безпосередньо співпрацював із командою основного замовника, 19.08.2021 ФОП Лозовенко Ю.В. звернувся із листом-запитом до основного замовника - ТзОВ "СТС" (Грузія) стосовно виконаних позивачем робіт за договором субпідряду від 02.03.2020 (т. 1, а.с. 59-61).
У даному листі позивач просив надати інформацію: 1) чи повністю прийнятий SТS L.L.С. (ТзОВ "СТС") обсяг професійних послуг та робіт, наданих моєю стороною 12.09.2020 (розробка проектних пропозицій організації дорожнього руху, громадського транспорту, велосипедного та пішохідного сполучення на вулиці (проспекті) Важа Пшавела, м. Тбілісі), у якості кінцевого клієнта ТзОВ "Ю Сі Джи"; 2) чи (і якщо так, то коли) SТS L.L.С. (ТзОВ "СТС") повністю сплатила ТзОВ "Ю Сі Джи" за перераховані вище професійні послуги згідно основного договору субпідрядника, який був укладений 02.03.2020 між SТS L.L.С. (ТзОВ "СТС", Грузія) та ТзОВ "Ю Сі Джи", Україна (т.  1,  а.с.  59-61).
Згідно листа від 20.08.2021 директором ТзОВ "СТС" (Грузія), повідомлено наступне: 1) обсяг професійних послуг та робіт, поданих Вашою стороною (розробка проектних пропозицій організації дорожнього руху, громадського транспорту, велосипедного та пішохідного сполучення па вулиці (проспекті) Важа Пшавела, м. Тбілісі), був повністю прийнятий SТS L.L.С. (ТзОВ "СТС") у якості кінцевого клієнта ТзОВ "Ю Сі Джи"; 2)  станом на 04.12.2020 SТS L.L.С. (ТзОВ "СТС") не має заборгованості перед ТзОВ "Ю Сі Джи" (т. 1, а.с. 63).

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).
В силу положень частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Статтею 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, унормовано, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В силу приписів статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
В ході розгляду справи суд встановив, що відповідно до договору №120-04 від 02.01.2020 року відповідач доручив, а позивач прийняв на себе зобов`язання надати послуги у сфері інжинірінгу (проекти з дорожнього планування), а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити їх. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник (ч. 1 ст. 838 Цивільного кодексу України).
За приписами ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Згідно з статтею 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. (ч. 1    ст. 888 Цивільного кодексу України).
У відповідності до п. 1.2 договору № 120-04 від 02.01.2020 договір має рамковий характер. Зміст та обсяг послуг в разі потреби в їх закупівлі узгоджуються сторонами додатково методами електронної та особистої комунікації та закріплюються у актах приймання-передачі наданих послуг.
Суд встановив, що на підтвердження виконання наданих позивачем послуг на підставі договору №120-04 від 02.01.2020 між сторонами були підписані акти виконаних робіт: №1 від 29.01.202, №2 від 31.03.2020, №3 від 30.04.2020, №4 від 29.05.2020, №5 від 30.06.2020, №6 від 04.08.2020, №7 від 31.08.2020.  Виконані послуги згідно вказаних актів відповідач оплатив. 
Також встановлено, що згідно з листом-замовленням б/н від 22.07.2020 в межах договору №120-04 від 02.01.2020 Замовник (відповідач) підтвердив замовлення на роботи з виконання проектних пропозицій організації дорожнього руху з виділеними смугами для громадського транспорту на проспекті Важа Пшавела (Vaja Pshavela) у місті Тбілісі (Грузія) до 30.09.2020 року, за домовлену винагороду в сумі 23961,90 грн.
04.12.2020 позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку було направлено акт виконаних робіт №8 від 30.09.2020 на суму 23961,90  грн. Проте, акт виконаних робіт відповідач не підписав, коштів за виконану роботу позивачу не сплатив.
При цьому, як вбачається з листа від 20.08.2021 директора ТзОВ "СТС" (Грузія), обсяг професійних послуг та робіт, поданих відповідачем був повністю прийнятий SТS L.L.С. (ТзОВ "СТС") та оплачений.
Водночас, відповідач не надав суду доказів відсутності боргу перед позивачем за надані ним послуги. 
Беручи до уваги повне прийняття SТS L.L.С. (ТзОВ "СТС") послуг та робіт щодо розробки проектних пропозицій на вулиці (проспекті) Важа Пшавела, м. Тбілісі, колегія суддів критично оцінює твердження скаржника про часткове прийняття послуг з розробки позивачем проектних пропозицій організації дорожнього руху, громадського транспорту, велосипедного та пішохідного сполучення на вулиці Важа Пшавела (Vaja Pshavela) (м.  Тбілісі, Грузія) за актом виконаних робіт №7 від 31.08.2020 та оплату 15359,96 грн. за виконання даного проекту. Такі твердження є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами даної господарської справи.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Приписами частини 1 статі 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Пунктом 4.3 договору № 120-04 від 02.01.2020 сторони погодили, що за порушення строку розрахунку з Замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний прострочений день.
В порушення умов договору відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг. 
Згідно поданого розрахунку позивач нарахував відповідачу пеню за період прострочення з 01.01.2021 по 01.06.2021 в розмірі 1368,00  грн.
Місцевий господарський суд перевіривши підстави, строки та правильність нарахування пені, дійшов висновку, що такий здійснено вірно, у відповідності до встановлених обставин справи.
Суд апеляційної інстанції перевіривши правильність здійсненого судом першої інстанції розрахунку, вважає його арифметично вірним.
За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З аналізу наведеної норми права вбачається, що нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Суд першої інстанції, здійснивши перевірку поданого позивачем розрахунку 3 % річних в сумі 453,00 грн. за період з 01.01.2021 по 19.08.2021 дійшов висновку, що такий відповідає методиці розрахунку та є правильним.
Суд апеляційної інстанції перевірив правильність здійсненого судом першої інстанції розрахунку, вважає його арифметично вірним.
Водночас, позивачем при нарахуванні інфляційних втрат за період з січня 2021 по серпень 2021 в сумі 1548,23 грн. допущено помилку при здійснені розрахунку, а саме, не враховано що сукупний індекс інфляції розраховується шляхом множення щомісячних індексів за період існування боргу, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). При цьому, позивачем не враховано щомісячний індекс інфляції за серпень 2021, про що судом першої інстанції зроблено вірний висновок.
Згідно розрахунку, здійсненого місцевим господарським судом, розмір інфляційних втрат за вказаний період становить 1497,27 грн. Суд апеляційної інстанції вважає такий арифметично вірним.
Враховуючи вищенаведені норми права та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заявлених ФОП Лозовенко Ю.В. позовних вимог (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) та стягнення з ТзОВ «Урбан Консалтинг» 23961,00 грн. основного боргу, 1368,00 грн. пені, 453,00 грн. – 3 % річних та 1497,27  грн. інфляційних втрат.
Підсумовуючи все вищевказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2023 у справі №909/848/21.
Відповідно до ч.1, 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.
Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" за №22/03-02 від 22.03.2023 року (вх. № 01-05/914/23 від 27.03.2023 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2023 у справі № 909/848/21 – без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                       О.В. Зварич

Суддя                                                                                          В.М. Гриців

Суддя                                                                                          І.Б. Малех