ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/12622/22  Номер провадження 33/814/1052/23	Головуючий у 1-й інстанції Троцька А.І  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою  ОСОБА_1  на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.
Згідно з постановою судді, 08 жовтня 2022 року о 10:35 год. в м. Харків, по просп. Ювілейний, 56, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі КНП ХОР ОНД відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Вказує на відсутність доказів щодо керування ним транспортним засобом та ознак алкогольного сп`яніння в нього, що свідчить про відсутність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення. 
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у  ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.
Зокрема такими доказами по справі є:
протокол серії ААД №225255, складений 08.10.2022 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду на стан сп`яніння, 
записи з бодікамери працівника поліції, 
пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
направлення на огляд водія до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.
Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 .
Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні положень п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.
Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до справи відеозапису вбачається факт спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 в присутності двох свідків, під час якого свідкам повідомлено про факт зупинки автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння.
В подальшому, в присутності залучених свідків, водію запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в лікарняному закладі, на що останній відмовився.
Вказані обставини стали підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вже зазначено вище, адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів факту керування транспортним засобом не беруться судом до уваги, оскільки ані в протоколі, ані під час спілкування з поліцейськими при свідках ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем та не зазначав, що автомобілем керувала інша особа. 
Одночасно, апеляційний суд звергає увагу на те, що розпорядженням Харківської обласної військової адміністрації №11В від 21.03.2022, встановлено заборону з 21.03.2022 на період дії правового режиму воєнного стану на території Харківської області на використання відеореєстраторів та інших пристроїв для фото- і відеофіксації під час використання автомобільного та мототранспорту для фото- і відеозйомки доріг загального користування, об`єктів загального призначення, об`єктів інфраструктури, блокпостів, укріплень, розташування, зосередження чи переміщення військових частин сил оборони.
З огляду на встановленні обмеження щодо використання відео реєстраторів як технічних приладів, які фіксують як рух автомобільного транспорту, так і дороги загального використання, з розташованими на них об`єктами загального призначення, працівниками поліції не здійснювалась фіксація руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а початок зйомки на бодікамеру розпочався саме з моменту співбесіди з водієм при свідках.
За вказаних обставин апеляційний суд не може погодитись з твердженням апелянта про недоведеність факту керування транспортним засобам лише з тих підстав, шо такий факт не зафіксований технічними приладами, застосування яких в режимі відеофіксації необхідно при проходженні огляду на стан сп`яніння відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП. 
Посилання на зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення ознак сп`яніння, які не передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки «порушення мови» та «не чітка мова» є взаємозамінними та мають одне змістовне значення. 
Під час апеляційного перегляду по справі не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких могла свідчить про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. 
За вказаних обставин, наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про невчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.
Порушень законодавства, які ставили-б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                         О.І. Обідіна