ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/576/23	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/5071/22 Категорія: на ухвалу 	Кондрацька Н.М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н.  І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року	м. Черкаси	

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Сіренка Ю.В.
секретар Любченко Т.М.

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ;
позивач – ОСОБА_2 ;
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Рената»;
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛБО Україна»;
третя особа – ОСОБА_3 ; 
третя особа – ОСОБА_4 ;
представник ОСОБА_3 – адвокат Хомік Євгенія Михайлівна;
особа, що подала апеляційну скаргу – представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – адвокат Шарая Людмила Олександрівна;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 - адвоката Шарая Людмили Олександрівни на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2023 року у справі за позовом  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  до ТОВ «Рената», ТОВ "ЛБО Україна", треті особи:  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4  про визнання акту приймання - передачі майна до статутного капіталу недійсним, 

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  звернулись до суду із позовом про визнання акту приймання - передачі майна до статутного капіталу недійсним.
23 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  - адвокат Шарая Л.О.  подала заяву про забезпечення позову.
В обґрунтування поданої заяви вказувала, що 13.02.2022 нею до суду подана заява про зміну предмета позову шляхом доповнення позовних вимог новими. Наразі позивачі просять суд визнати недійсними акт приймання передачі майна до статутного капіталу ТОВ «ЛБО Україна» від 05.09.2022 та два Акта приймання-передачі майна в натурі, в рахунок виплати частки учасника в статутному капіталі при виході з ТОВ «ЛБО Україна» від 17.10.2022, скасувати відповідні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. 
Одночасно, представником позивача подане клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 , зміну інформації про найменування та місцезнаходження учасників справи.
На підставі оспорюваних актів 05.09.2022 право власності на 65/100 частин нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 перейшло від ТОВ «Рената» до ТОВ «ЛБО Україна» (найменування 28.12.2022 змінено на ТОВ «Кепітал рентал груп «Мов»), а 17.10.2022 - до ОСОБА_3 . 
Тобто, подальше відчуження майна відбулося після звернення позивачів до суду із первісним позовом про визнання акту приймання - передачі майна до статутного капіталу від 05.09.2022 недійсним та після відкриття приватним виконавцем Плесюк О.С. виконавчих проваджень для примусового виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.06.2022 у справі № 711/811/19 про стягнення із ТОВ «Рената» на користь позивачів грошових коштів у розмірі по 795 099, 50 грн. 
Інше майно у ТОВ «Рената» відсутнє. 
Разом з цим, 30.09.2022 засновниками ТОВ «Рената», тобто ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , було прийняте рішення щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації. Але, 06.12.2022 державним реєстратором здійснена реєстрація рішення засновників про відміну рішення щодо припинення юридичної особи. 
29.09.2022 за рішенням співзасновників ТОВ «Рената» змінило своє місцезнаходження. Одночасно, своє місце проживання та реєстрації змінили ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ТОВ «ЛБО Україна» 28.12.2022 була здійснена державна реєстрація змін найменування, місцезнаходження, складу засновників та керівника відповідача ТОВ «ЛБО Україна». На цей час товариство має найменування - ТОВ «Кепітал рентал груп «Мов». 
Вважає, що відповідачі у справі при відчуженні об`єктів нерухомого майна за оспорюваними правочинами, змінюючи своє місцезнаходження та найменування діяли недобросовісно, зловживали своїми правами, їхні дії були направленні на уникнення виконання судового рішення та можливого звернення стягнення на майно товариства при здійсненні виконавчого провадження. 
Тобто засновники ТОВ «Рената» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчиняють дії, що призводять до стійкої фінансової неспроможності боржника - ТОВ «Рената».
Таким чином, переконана, що в разі невжиття заходів забезпечення позову у справі № 711/5071/22 існує реальна загроза відчуження відповідачкою ОСОБА_3 об`єктів нерухомого майна, отриманих нею у власність за оспорюваними правочинами, що призведе до порушення прав позивачів на ефективний судовий захист в межах одного судового провадження і необхідність нового звернення до суду. 
Окрім цього, у разі ліквідації відповідачів ТОВ «Рената» та ТОВ «Кепітал рентал груп «Мов» поновлення прав позивачів, для захисту котрих вони звернулися до суду, буде неможливим, а рішення суду неможливе для виконання.
З огляду на викладене, позивачі в особі свого представника просили суд з метою забезпечення позову накласти арешт на: об`єкт нерухомого майна - 65/100 частини нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які є складовою нежитлових приміщень, загальною площею 290 кв. м., що знаходяться на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку (нежитлові приміщення кафе), позначені літ. «А-4, а, а-1» (приміщення першого поверху з № 1-1 до 1-3, з № 2-1 до 2-4, № 3-1, з № 4-1 до 4-3, з 5-1 до № 5-6), зареєстрований за ОСОБА_3 ; об`єкт нерухомого майна - квартира що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрований за ОСОБА_3 . 
Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Рената», її засновникам та всім державним реєстраторам суб`єктів державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиняти реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі та проводити державну реєстрацію рішень про реорганізацію (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Рената» (код ЄДРПОУ: 22788879); заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Кепітал рентал груп «Мов» (ЄДРПОУ 44777740), її засновникам та всім державним реєстраторам суб`єктів державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиняти реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі та проводити державну реєстрацію рішень про реорганізацію (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Кепітал рентал груп «Мов».
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2023 року заяву залишено без задоволення.
Ухвала суду мотивована тим, що у заяві про забезпечення позову заявник наводить всі доводи і обґрунтування з посиланням на заяву про зміну предмета позову від 13.02.2023, проте вказана заява наразі не ставилася судом на розгляд учасників процесу щодо її прийняття до розгляду, підтримання її позивачем та приєднання до матеріалів справи, оскільки підготовче судове засідання 23.02.2023 було відкладене за клопотанням третьої особи ОСОБА_3 .
Тобто на час розгляду заяви про забезпечення позову, вказані обставини у заяві про зміну предмета позову не були досліджені судом, не змінено статус відповідачів та третіх осіб, а тому заява про забезпечення позову з такими доводами та обґрунтуваннями є передчасною.
У матеріалах справи, які перебувають на розгляді та приєднані судом, наразі відсутні обставини, які б свідчили про те, що відповідачами вчиняються чи мають намір вчинятися будь-які наміри щодо відчуження майна чи здійснення реєстраційних дій, існування ризиків втрати цього майна, що не вжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі унеможливити виконання судового рішення.
Крім того, судом зазначено, що вказане забезпечення позову щодо заборони вчинення реєстраційних дій є втручанням у безпосередню діяльність відповідача ТОВ «Рената», перешкоджаючи здійсненню та реалізації певного кола службових обов`язків.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду представник ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  - адвокат Шарая Л.О. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що ухвала суду постановлена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків, викладених в ухвалі, обставинам справи та порушенням судом норм процесуального права, просила її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що незважаючи на те, що заява про зміну предмета позову від 13.02.2023 року не прийнята до розгляду, суд помилково не застосував положення частини 2 статті 149 ЦПК України, у відповідності до якої забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.
Судом не надано оцінку тому факту, що після пред`явлення позову про визнання акту приймання – передачі майна від ТОВ «Рената» до статутного капіталу ТОВ «ЛБО Україна» від 05.09.2022 недійсним та відкриття провадження у справі відбулося подальше відчуження нерухомого майна від ТОВ «ЛБО Україна» до ОСОБА_3 .
При цьому, поза увагою суду залишилось те, що відчуження нерухомого майна за оспорюваними актами відбулося після винесення приватним виконавцем Плесюк О.С. постанови про відкриття виконавчих проваджень для примусового виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.06.2022 року у справі №711/811/19 про стягнення із ТОВ «Рената» на користь позивачів грошових коштів у розмірі 795 099, 50 грн. кожному. Оскільки грошові кошти та інше нерухоме майно у відповідача ТОВ «Рената» відсутнє, то така поведінка відповідача свідчить про його недобросовісність та вжиття заходів для уникнення від виконання рішення суду та можливого звернення стягнення на належне йому нерухоме майно.
Крім того, заявниками надано до суду докази про прийняття 30.09.2022 року засновниками ТОВ «Рената» рішення щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; зміну місцезнаходження ТОВ «Рената»; зміну 28.12.2022 року ТОВ «ЛБО Україна» свого місцезнаходження та найменування (ТОВ «Кепітал рентал груп «Мов»); зміну місця реєстрації учасниками справи – ОСОБА_4 а ОСОБА_3 ..
Вважає, що заходи забезпечення позову, які просять застосувати заявники жодним чином не можуть перешкодити господарській діяльності товариств.
Представник третьої особи у справі ОСОБА_3 – адвокат Хомік Євгенія Михайлівна подала додаткові пояснення, які фактично є відзивом на апеляційну скаргу та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2023 року – залишити без змін.
У відзиві із посиланням на позиції Верховного Суду вказує, що заявником не надано жодних доказів про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову, та не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективних захист чи поновлення порушених прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду.
Звертає увагу, що постановою Верховного Суду від 01 березня 2023 року скасовано рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 червня 2022 року у справі № 711/811/19 та постанову Черкаського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «Рената» про стягнення вартості частини майна, що підлягає виплаті спадкоємцям померлого учасника товариства, та направлено справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Вважає, що вказані обставини ставлять під сумнів обсяг позовних вимог, заявлених позивачами.
Інші учасники справи не скористались правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Частиною другою статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.
У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову». 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».
Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням заявлених заявником позовних вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
Окрім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у справі на час перегляду ухвали суду від 03.03.2023 є визнання недійсним Акту приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ «ЛБО України» від 5 вересня 2022 року його учасником ТОВ «Рената» об`єктів нерухомого майна, а саме: 65/100 частини нежитлових приміщень, що знаходяться по АДРЕСА_1 та квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Позивачі вважають, що такі дії директора Ласінського О.М. зумовлені бажанням уникнути належного виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №711/811/19 від 08.06.2022 року, яким стягнуто з ТОВ «Рената» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошові кошти по 795099, 50 грн кожному. Вказане рішення неможливо буде виконати без реалізації майна товариства.
Як вбачається із матеріалів справи, після подання позивачами даного позову, вказане майно перейшло до іншої особи - ОСОБА_3 , а саме відповідно до актів приймання-передачі майна в натурі, в рахунок виплати частки учасника в статутному капіталі при виході з ТОВ «ЛБО Україна» від 17 жовтня 2022 року, вказане нерухоме майно передано від ТОВ «ЛБО Україна» ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 220-222).
У зв`язку з наведеними обставинами, 13.02.2023 року позивачами було подано заяву про зміну предмета позову шляхом доповнення позовних вимог, в яких просять суд визнати недійсним Акт приймання - передачі майна до статутного капіталу ТОВ «ЛБО Україна» від 05.09.2022 року та Акти приймання-передачі майна в натурі, в рахунок виплати частки учасника в статутному капіталі при виході з ТОВ «ЛБО Україна» від 17.10.2022 року, скасувати відповідні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Судом першої інстанції вказано про те, що на час розгляду заяви про забезпечення позову, судом не приймалося рішення щодо прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позову від 13 лютого 2023 року.
Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суд або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Отже, та обставина, що наразі судом не вирішено питання щодо прийняття заяви про зміну предмету позову до розгляду, не є підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки така заява може бути подана до пред`явлення позову (зміни предмету позову).
Засновниками ТОВ «Рената» (код ЄДРПОУ 22788879) згідно із витягом з 
Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.01.2023 є ОСОБА_4 (75 %) та ОСОБА_3 (25 %) – т. 1 а.с. 159-163.
Згідно із Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05.09.2022 засновниками ТОВ «ЛБО Україна» (код ЄДРПОУ 44777740) є ОСОБА_4 (розмір частки 71650); ОСОБА_3 (розмір частки 4095) та ТОВ «Рената» (розмір частки 328545,67) – т. 1 а.с. 164-166.
ТОВ «ЛБО Україна» з 14.09.2022 було здійснено державну реєстрацію змін найменування, місцезнаходження, складу засновників та керівника. На даний час товариство має найменування – ТОВ «Кепітал рентал груп «Мов», а його засновником і керівником є ОСОБА_5 – т.1 а.с. 167-170.
Із Актів приймання-передачі майна від 17 жовтня 2022 року вбачається, що ТОВ «ЛБО Україна» передало ОСОБА_3 в рахунок виплати частки учасника в статутному капіталі Товариства при виході зі складу учасників 65/100 частини нежитлових приміщень, що знаходяться по АДРЕСА_1 та квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 221-222).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 08 лютого 2023 року власником вказаного нерухомого майна є ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 224-226).
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 23.01.2023 у ТОВ «Рената» код ЄДРПОУ 22788879 відсутнє нерухоме майно (т. 1 а.с. 223).
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги та докази наявні в матеріалах справи на їх обґрунтування, доходить висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, оскільки вбачається їх відчуження спочатку від ТОВ «Рената» до ТОВ «ЛБО Україна», а в подальшому від ТОВ «ЛБО Україна» ОСОБА_3 , на підставі Актів, які містяться у матеріалах справи. 
Посилання у відзиві на апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – адвоката Хомік Є.М. на те, що постановою Верховного Суду від 01 березня 2023 року скасовано рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 червня 2022 року у справі № 711/811/19 та постанову Черкаського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «Рената» про стягнення вартості частини майна, що підлягає виплаті спадкоємцям померлого учасника товариства, та направлено справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, не впливає на вирішення питання про забезпечення позову у справі, що переглядається.
Так, вказаною постановою Верховного Суду скасовано лише постанову Черкаського апеляційного суду у зазначеній частині та направлено справу на новий апеляційний розгляд.
Крім того обов`язок відповідачів ТОВ «Рената» виплатити позивачам вартість їх частки, як спадкоємцям учасника Товариства, передбачено законом, томувід правомірності вибуття нерухомого майна із власності ТОВ «Рената» залежить також можливість виконання відповідачем своїх зобов`язань.
Щодо застосування заходів забезпечення позову, які полягають у забороні ТОВ «Рената» та ТОВ «Кепітал рентал груп «Мов», їх засновникам та всім державним реєстраторам суб`єктів державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиняти реєстраційній дії в Єдиному державному реєстрі та проводити державну реєстрацію рішень про реорганізацію (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідацію вказаних товариств, то колегія суддів доходить висновку про їх не співмірність із заявленими позовними вимогами, з огляду на наступне. 
Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Отже, суд у разі ухвалення рішення, яке обмежує процесуальні права учасника справи (вирішуючи питання про забезпечення позову), має врахувати, що таке обмеження повинно бути дійсно необхідним та ефективним для забезпечення виконання рішення в майбутньому, з одного боку, але не повинно тягнути за собою невиправданих обтяжень для осіб, процесуальні права яких обмежуються, з іншого боку.
Колегія суддів вважає, що забезпечення позову шляхом заборони особам проводити державну реєстрацію рішень про реорганізацію (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідацію «Рената» та ТОВ «Кепітал рентал груп «Мов» становить втручання у господарську діяльність товариств, що є надмірним, передчасним та непропорційним заходом забезпечення позову.
Жодних обґрунтованих підстав, враховуючи предмет доказування, для такого виду забезпечення позову у даній справі, колегія суддів не вбачає.
Суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки між сторонами дійсно існує спір, предметом спору на час перегляду оскаржуваної ухвали суду є акт приймання-передачі до статутного капіталу ТОВ «ЛБО Україна» від 05 вересня 2022 року, яким передано нерухоме майно належне ТОВ «Рената», яке у свою чергу є боржником по відношенню до позивачів, вид забезпечення позову, який просять застосувати заявники відповідає позовним вимогам, невжиття заходів забезпечення позову може привести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позовних вимог, а тому висновок суду про відмову в забезпеченні позову в частині накладення арешту на майно є помилковим.
Приходячи до такого висновку колегія суддів враховує вчинення відповідачами та третіми особами певних дій направлених на відчуження нерухомого майна, що вбачається із документів, які містяться у матеріалах справи.
Згідно вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено необґрунтовану ухвалу про відмову у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, тому вона підлягає скасуванню у цій частині із прийняттям постанови про накладення арешту на 65/100 частини нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які є складовою нежитлових приміщень, загальною площею 290 кв. м., що знаходяться на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку (нежитлові приміщення кафе), позначені літ. «А-4, а, а-1» (приміщення першого поверху з № 1-1 до 1-3, з № 2-1 до 2-4, № 3-1, з № 4-1 до 4-3, з 5-1 до № 5-6), зареєстровані за ОСОБА_3 ; та на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровану за ОСОБА_3 .
Ухвалу суду в частині відмови у задоволенні вимог про заборону Товариству з обмеженою відповідальністю «Рената», її засновникам та всім державним реєстраторам суб`єктів державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиняти реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі та проводити державну реєстрацію рішень про реорганізацію (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Рената» (код ЄДРПОУ: 22788879); заборону Товариству з обмеженою відповідальністю «Кепітал рентал груп «Мов» (ЄДРПОУ 44777740), її засновникам та всім державним реєстраторам суб`єктів державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиняти реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі та проводити державну реєстрацію рішень про реорганізацію (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Кепітал рентал груп «Мов», слід залишити без змін.
Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 - адвоката Шарая Людмили Олександрівни задовольнити частково.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2023 рокускасувати в частині відмови у забезпеченні позову шляхом накладення арешту.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою накласти арешт на 65/100 частини нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою:  АДРЕСА_1 , які є складовою нежитлових приміщень, загальною площею 290 кв. м., що знаходяться на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку (нежитлові приміщення кафе), позначені літ. «А-4, а, а-1» (приміщення першого поверху з № 1-1 до 1-3, з № 2-1 до 2-4, № 3-1, з № 4-1 до 4-3, з 5-1 до № 5-6), зареєстровані за  ОСОБА_3 ;  на квартиру, що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_3 , зареєстровану за  ОСОБА_3 .
В решті ухвалу суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складений 20 квітня 2023 року

Судді