ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 травня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/16098/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,        
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу	 Військової частини НОМЕР_1 	
на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2022р.  у справі №160/16098/22	
за  позовом:	ОСОБА_1 	
до: про:	Військової частини НОМЕР_1  визнання протиправними дій та зобов`язання  вчинити певні дії,- 	

ВСТАНОВИВ:

14.10.2022р. ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся за допомогою системи «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду  з адміністративним позовом до  Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання  вчинити певні дії / а.с. 1-4/.
Ухвалою Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 19.10.2022р. у справі №160/16098/22 відкрито провадження за вищезазначеним позовом  та справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін /а.с. 16/.
Позивач  у адміністративному позові посилається на порушення своїх прав відповідачем, та  просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 30.01.2020р. по 31.12.2020р. без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»  станом на 01.01.2020р.;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення з 30.01.2020р. по 31.12.2020р. з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»  станом на 01.01.2020р., на відповідний тарифний коефіцієнт і провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 01.01.2021р. по 08.10.2021р. без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»  станом на 01.01.2021р.;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення з 01.01.2021р. по 08.10.2021р. з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»   станом на 01.01.2021р., на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2022р. у справі №160/16098/22 адміністративний позов задоволено, визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020р. по 31.12.2020р. без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»  станом на 01.01.2020р.; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1  з 30.01.2020р. по 31.12.2020р. з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»   станом на 01.01.2020р., на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум; визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2021р. по 08.10.2021р. без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»   станом на 01.01.2021р.; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2021р. по 08.10.2021р. з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»   станом на 01.01.2021р., на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум  (суддя ОСОБА_3 ) /а.с. 33-35/. 
Відповідач – Військова частина НОМЕР_1 , не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав 03.02.2023р. за допомогою  поштового зв`язку безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2022р. у справі №160/16098/22, разом з якою було подано заяву про поновлення строку апеляційного оскарження та клопотання про відстрочення сплати судового збору, яка зареєстрована судом  апеляційної інстанції 09.02.2023р. /а.с. 47-50, 52-54, 55/,  з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Панченко О.М., Чередниченко В.Є. /а.с. 60/.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.02.2023р. з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1  на рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 13.12.2022р.  у справі №160/16098/22 з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №160/16098/22 /а.с. 62/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 03.03.2023р. /а.с. 64/. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.03.2023р. у справі №160/16098/22 поновлено Військовій частині НОМЕР_1 строк апеляційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2022р. у справі №160/16098/22 та відмовлено Військовій частині НОМЕР_1  у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2022р. у даній справі,   апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2022р.  у справі № 160/16098/22 залишено без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги /а.с. 68/.
Відповідачем на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду від 07.03.2023р.   у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги було усунуто /а.с. 71/.
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 28.03.2023р. у справі №160/16098/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 13.12.2022р. у справі №160/16098/22 /а.с. 73/ і розгляд справи в порядку письмового провадження призначено з 18.04.2023р. /а.с. 74/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб було повідомлено учасників справи / а.с. 76, 78, 79/.
У зв`язку з тим, що судді Панченко О.М. та Чередниченко В.Є.,  які  входять до складу колегії суддів, що розглядає справу №160/16098/22, перебувають у відпустці здійснено заміну складу колегії суддів у судовій справі №160/16098/22 відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №160/16098/22 від 19.05.2023р. визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду:  головуючий суддя Коршун А.О., судді – Сафронова С.В., Чепурнов Д.В. /а.с. 83/.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України  датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав. 
Під час розгляду даної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , позивач у справі,  з 09.10.2014р. по 08.10.2021р.  проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , Військовій частині НОМЕР_2 , Військовій частині НОМЕР_3 та весь час був зарахований на грошове забезпечення  до Військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №218 від 08.10.2021р., старшого солдата ОСОБА_1 , водія – електрика 264 пункту наведення авіації звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_3  (по особовому складу) від 05.10.2021р. №30-рс з військової служби  у запас відповідно до п.2 ч.5  ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з пп. «а» ( у зв`язку із закінченням строку контракт); направлено  для зарахування на військовий облік до Інгулецького районного територіального центру комплектування  та соціальної підтримки Дніпропетровської області  і виключено зі списків особового складу з 08.10.2021р. /а.с. 9 зворотна сторона - 10/.
20.10.2021р. позивач звернувся із заявою  до відповідача, у якій просив:  нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р.; провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення (враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018 року) за період з 01.03.2018р. по 08.10.2021р.; надати інформацію про розмір посадового окладу станом на 01.01.2008р., 01.02.2018р., 01.03.2018р. за кожною посадою (аналогічною посадою), на якій він проходив військову службу в період з 01.12.2015р. по 08.10.2021р. (незалежно від фактичного перебування на даній посаді станом на зазначені дати) згідно форми; вказати місяці для обчислення індексу споживчих цін (базові місяці) та щомісячну фіксовану суму індексації грошового забезпечення у відповідності до  постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»  для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 08.10.2021р.; виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я; виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні за 6 років календарної служби.
Листом  №225/56/1149/фс від 10.11.2021р. Військова  частина НОМЕР_1 повідомила позивача про те, що  індексацію грошового забезпечення за період  з 01.12.2018р. по 08.10.2021р.  у військовій частині було нараховано і перераховано  на картку, а виплата індексації  за попередні періоди не передбачена /а.с. 6/.
Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому  грошового забезпечення за період з 30.01.2020 р. по 08.10.2021р. без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2020р. та 01.01.2021р., та  звернувся до суду з даним позовом. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», (далі-Постанова №704) яка набрала чинності 01.03.2018р., затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.
Розмір грошового забезпечення військовослужбовців, зокрема, визначався постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), відповідно до  п.4 якої у первісній редакції  до 24.02.2018р. було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»  - набрала чинності з 01.03.2018р.
На момент набрання чинності Постановою №704 пункт 4 був викладений у редакції відповідно до  п.6 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018р. (яка набрала чинності 24.02.2018 року) а саме: « Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р. у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018р.
Отже, з 29.01.2020р. - з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі№826/6453/18- п.4 Постанови №704 поновлено у первісній редакції, котра запроваджувала у якості однієї із величин алгоритму розрахунку показника окладу за посадою - мінімальний розмір заробітної плати.
У той же час, 01.01.2017р. набрав чинності Закон України від 06.12.2016 №1774-XІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».
Пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016р. № 1774-VІІІ, встановлено:
-мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат;
-до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017р..
За змістом пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-УІІІ мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.
Таким чином, за загальним правилом дії норм права у часі, у зв`язку з набранням чинності Законом України від 06.12.2016р. №1774-VIII, яким установлено розрахункову величину для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат,  застосовувати мінімальну заробітну плату після набрання чинності цим Законом, щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати неможливо.
Під час розв`язання колізії між нормами п.3 розділу II Закону України від 06.12.2016р. №1774-VIII та п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704 у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №103 (після скасування таких змін у судовому порядку) перевагу належить віддати положенням закону як акту права вищої юридичної сили.
Оскільки норма пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення п. 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, колегія суддів вважає, що  для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням підлягає  прожитковий  мінімум для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.
Аналогічну  правову  позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.02.2021р. у справі № 200/3774/20-а (провадження № К/9901/23551/20)
При цьому, Верховний Суд також послався на правовий висновок, сформульований Великою Палатою Верховного Суду, у постанові від 11.12.2019р. у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016р. №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», за якою після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.
Отже, з огляду на висновки Верховного Суду у справі №200/3774/20-а, у цій справі застосуванню підлягають саме норми   Закону № №1774-VІІІ, а саме   розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом. 
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, про те, що позивач має право на проведення перерахунку грошового забезпечення  з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020р.  за період з 30.01.2020р. по 31.12.2020р. та на 01.01.2021р.  за період з 01.01.2021р. по 08.10.2021р. та прийняв обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.
З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги  знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи, судом першої інстанції об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і  ухвалено  законне рішення  про задоволення позовних вимог, а враховуючи, що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну  оскаржуваного судового рішення, не встановлено  тому колегія суддів вважає за необхідне  рішення суду першої інстанції від 13.12.2022р.  у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі,  суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення норм матеріального та процесуального  права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 України, суд,- 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Військової частини НОМЕР_1  -  залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2022р. у справі №160/16098/22 – залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
Постанову виготовлено та підписано – 26.05.2022р.        
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов