КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: №22-ц/824/2275/2022

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
            17 листопада 2022 року                                                               м. Київ
                                                                                                                    Справа № 361/5990/19
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
головуючого   судді-доповідача                            Ящук Т.І., 
суддів                                                                        Махлай Л.Д., Немировської О.В.,  
за участю секретаря  судового засідання              Кравченко Н.О.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Сердинського В.С.,
у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АВІА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
встановив:
 
У серпні 2019 року позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АВІА» звернулося з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 був власником приміщення АДРЕСА_1 по 19.07.2019 року. Відповідно до ч. 14 ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації. ОСББ «АВІА» було зареєстроване 30.11.2016 року та прийняло будинок в управління з 01.04.2017 року.
Оскільки ОСОБА_1 був власником приміщення АДРЕСА_2 , відповідно, співвласником ОСББ, він, відповідно до Законів України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,«Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст. 322, ч.2 ст. 382, ст.526 ЦК України, Статуту позивача, зобов`язаний був своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески та платежі.
Проте відповідач своєчасно та у повному обсязі не сплачував внески та платежі на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого за період з 01.04.2017 р. по 19.07.2019 р. утворилася заборгованість у розмірі 49 432 грн. 07 коп., а також 7075 грн. 78 коп. інфляційного нарахування, та 1456 грн.53 коп. - 3% річних, загалом заборгованість складає: 57 964 грн. 38 коп.
З метою спонукати відповідача до погашення заборгованості зі сплати внесків та платежів на утримання будинку й прибудинкової території позивачем на адресу проживання власника приміщення: АДРЕСА_3 , був направлений лист попередження: № 0507/ЛПК/19 від 05.07.2019 р., а лист попередження № 0904/ЛПК/19 від 09.04.2019 р., був вручений відповідачу під розписку за адресою: АДРЕСА_4 . Проте відповідач не вчинив жодних дій для погашення вказаної заборгованості.
Посилаючись на викладене, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість зі сплати внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2017 року по 19.07.2019 року  у розмірі 57 964 грн. 38 коп., судовий збір у розмірі 1921 грн.  та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 795 грн. 44 коп.
 
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2021 року позов задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АВІА» заборгованість зі сплати внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2017 року по 19.07.2019 року з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних у розмірі 57 964  грн. 38 коп.,  витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10795  грн. 44 коп.
Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою,  в якій просить  скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що в матеріалах справи відсутні докази наявності між сторонами договірних зобов`язань та виникнення цивільно-правових правовідносин. Крім того, позивач не довів до відома відповідача про створення ОСББ «Авіа», а тому відповідач не був обізнаним про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 , який має намір надавати йому послуги. Позивач не направляв на адресу відповідача жодного документу про прийняття позивачем будь-яких рішень, що впливають на правовідносини між сторонами, що підтверджується відсутністю відповідних доказів такого направлення (поштових квитанцій, експрес-накладних, вручення кур`єрською поштою, тощо).
Враховуючи відсутність між сторонами спору укладеного договору, не направлення позивачем відповідачу жодного прийнятого загальними зборами співвласників рішення про визначення розміру внесків та порядку їх сплати, не пред`явленням позивачем відповідачу вимоги, не визначення загальними зборами співвласників порядку сплати внесків і платежів, відсутність визначення такого порядку на законодавчому рівні при наявності у відповідача вже укладеного в 2015 році договору на утримання будинку та прибудинкової території та сплати комунальних послуг з ОК «Темп-2», який обслуговує нежитлову частину будинку (1-й і підвальний поверхи), вбачається необізнаність відповідача про можливе виникнення у нього зобов`язань перед позивачем.
Вказує, що судом першої інстанції не враховано наявність укладених між ОСОБА_1 та ОК «Темп- 2» договорів про відшкодування витрат з надання комунальних послуг, в т.ч. утримання будинку та прибудинкової території, № 4 від 01.02.2015р., № 2 від 01.02.2018р., за якими відповідач сплачував утримувачу нежитлової нерухомості в будинку АДРЕСА_5 (ОК «Темп-2») грошові кошти за спірний період, що підтверджується долученими до матеріалів справи відповідними доказами (виписки банку, акти приймання-передачі послуг).
Посилання позивача на рішення загальних зборів від 18.02.2017р. щодо прийняття рішення про перехід до самостійного утримання будинку АДРЕСА_5 шляхом самозабезпечення з 13.03.2017р. є помилковим у зв`язку з тим, що 13.03.2017р. позивач не мав на балансі та/або в управлінні ані зазначеного будинку, ані частини зазначеного будинку. Акт приймання-передачі об`єкта з управління в управління (з балансу) від 31.03.2017 р. та протокол зборів співвласників від 18.02.2017р. не є доказами початку здійснення позивачем господарської некомерційної діяльності, направленої на утримання будинку і прибудинкової території. Такими доказами можуть бути тільки договори, укладені ОСББ «Авіа» з виконавцями послуг. Однак, позивачем не надано суду копії договорів, перелічених в довідці позивача № 1208/Д/19 від 12.08.2019 р. та рішення зборів співвласників ОСББ «Авіа» щодо погодження цих договорів.
Зазначає, що рішення загальних зборів співвласників від 18.02.2017 р. з питання порядку денного про затвердження розміру внесків не може бути підставою виникнення правовідносин у зв`язку з тим, що  відсутній порядок оплати таких внесків, відсутній строк (період) нарахування таких внесків, відсутні підстави станом на 18.02.2017 р. розгляду цього питання у зв`язку з відсутністю у позивача станом на 18.02.2017р. на балансі та в управлінні об`єкту нерухомого майна. Також рішення не було прийнято у зв`язку недостатністю голосів власників, що були присутні на зборах. 
Крім того, позивачем не виконані вимоги ст. ст. 8, п. 1, 4 ч. 2 ст. 11, ст. 509, 638 - 641 ЦК України. Акт приймання-передачі об`єкту з управління в управління (з балансу) від 31.03.2017 року, підписаний між членами комісії ОК «Темп-2» та членами комісії ОСББ «Авіа», не створює між сторонами правовідносин у зв`язку з відсутністю прийняття загальними зборами співвласників ОСББ «Авіа» рішення про визначення порядку та способу управління спільним майном (та/або будинком), передачею створені підстави для здійснення обслуговування переданого об`єкту (не будинку), відсутністю передачі нежитлового приміщення № 101, мережі та обладнання для його обслуговування.
 До 03.06.2018 року (загальні збори ОСББ «Авіа», на яких приймалося рішення про обрання голови правління об`єднання) між сторонами спору не могло виникнути правовідносин у зв`язку з відсутністю повноважень у голови правління Токар І.С. та у зв`язку з неприйняттям загальними зборами строку, на який обирається голова об`єднання. Вказує, що в акті приймання-передачі об`єкта з управління в управління (з балансу) від 31.03.2017р. відсутні дані, інформація, документи, які б підтверджували передачу нежитлових приміщень, обладнання та мережі нежитлових приміщень для обслуговування їх ОСББ «Авіа». ОСББ «Авіа» (в тому числі голова правління Токар І.С. ) обізнано в тому, що об`єднанню не передано обладнання, конструкції та мережі для обслуговування нежитлових приміщень.
Крім того, вважає, що направлення рішень загальних зборів ОСББ «Авіа» від 18.02.2017р. та від 03.06.2018р. з питання порядку денного щодо визначення розмірів внесків співвласників на утримання співвласникові (відповідачу) особисто під розписку або направлення йому рекомендованим листом має ознаки ч. 1 ст. 641 ЦК України - пропозиції (оферти) укласти договір надання послуг на утримання будинку та прибудинкової території. Звертає увагу, що однією з істотних умов надання позивачем співвласникам послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а саме визначення порядку сплати внесків з 15.10.2016р. до сьогоднішнього часу рішенням загальних зборів не прийнято. Тобто, не визначено з якого моменту співвласник сплачує внески, за який період сплачуються внески, в який період діють прийняті розміри внесків, в який строк сплачуються внески (щомісяця, щокварталу, щороку, за декілька років, тощо). Посилається на те, що до подання заяви про скасування заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2019р. по справі 361/5990/19 відповідач не знав і не міг знати про існування ОСББ «Авіа», що свідчить про відсутність порушення відповідачем будь-яких зобов`язань перед позивачем. Стверджує, що відповідач не несе відповідальності за невиконання, неналежне виконання позивачем своїх зобов`язань, наслідками яких є відсутність (ненастання) правовідносин між сторонами.
Вказує, що нарахування внесків у період з 01.01.2018 р. - 02.06.2018 р. є неправомірним, у зв`язку з тим, що в цей період загальними зборами співвласників не затверджено розмір сплачуваних внесків. Тому, нарахування 1155,20 грн. х 5 міс. = 5776,00 грн. є безпідставними. 
Нарахування індексу інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України за період 01.01.2018 р.- 02.06.2018 р. також є безпідставним. Звертає увагу, що прийнятим рішенням відсутній порядок нарахування, строк (термін) нарахування. Розрахунки інфляційних нарахувань в розмірі 7075,78 грн. не відповідають  розрахунку, доданому до заяви про збільшення розміру позовних вимог від 20.09.2020 р. При розгляді справи по суті представник позивача посилається не на індекс інфляції, а на індекс споживчих цін. Однак, індекс споживчих цін, затверджених Міністерством фінансів України, також відрізняється від даних в розрахунку позивача. Стверджує, що розрахунок індексу інфляції суперечить правилам здійснення розрахунку індексу інфляції, строкам визначення періоду, за який здійснюється нарахування індексу інфляції, математичним правилам розрахунку встановленим діючим законодавством індексам інфляції в Україні. При визначенні позивачем 3% річних неправильно вибрана сума заборгованості у відповідному місяці, невірно визначений період заборгованості, невірно вибраний строк прострочення по кожній сумі щомісяця. Отже, сума боргу, що стягується судом за оскаржуваним рішенням не відповідає нормам права, розрахунку. Не враховані заперечення та зауваження представника відповідача, що містяться в матеріалах справи. Судом при винесенні рішення не перевірені розрахунки позивача і не перевірено їх відповідність матеріалам справи.
Крім того, судом не можуть бути задоволені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 1787,04 грн. за прийняття участі в засіданні 09.12.2019р. у зв`язку з відсутністю надання такої послуги, адже сторона не приймала участі в судовому засіданні.  Щодо правових послуг за складання позовної заяви на суму 1787,04 грн. та подання позовної заяви на суму 1191,36 грн. не відповідає вимогам п. 1.4 договору № 11 від 01.07.2018 р., яким підтвердженням виконання послуги є акт прийому-передачі послуг, підписаний сторонами, який відсутній в матеріалах справи, що вбачає відсутність надання правничих послуг на суму 1787,04грн. та на 1191,36 грн., однак вказані заперечення не були враховані судом першої інстанції при прийнятті ним оскаржуваного рішення.
 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСББ «Авіа» - Білоног О.О. вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду залишити без змін. 
Посилається на те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСББ «АВІА» починаючи з 01.04.2017 року здійснює безперервне утримання і експлуатацію багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 та утримує його прибудинкову територію на підставі відповідних договорів із безпосередніми виконавцями робіт та надавачами послуг. Також, предметом розгляду даної справи є заборгованість власника нежитлового приміщення № НОМЕР_1 , яке знаходиться в багатоквартирному (житловому) будинку АДРЕСА_5 , зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а не встановлення правомірності, законності і правильності створення ОСББ «АВІА», а тому аргументи представника відповідача з цього приводу судом правомірно не беруться до уваги. Крім того, законність створення ОСББ «АВІА»  підтверджена державним реєстратором, який проводив реєстрацію Об`єднання як юридичної особи, а тому додаткового доказування даний факт не потребує.
Вказує, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що власники квартир і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку є співвласниками багатоквартирного будинку, а тому зобов`язані за власні кошти утримувати зазначені будинки і прибудинкові території відповідно до своєї частки власності у майні будинку, яка є пропорційною до загальної площі нежитлового приміщення, що перебуває у їх власності, шляхом сплати відповідних обов`язкових внесків і платежів.  Також правильним є висновок суду першої інстанції з приводу того, що ОСББ «АВІА», як неприбуткова організація, шляхом самозабезпечення утримує та здійснює експлуатацію багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 , за рахунок коштів співвласників багатоквартирного будинку, напряму розраховуючись цими коштами із безпосередніми виконавцями робіт по утриманню і експлуатації будинку та його прибудинкової території.
Суд першої інстанції правильно встановив ту обставину, що у ОСОБА_1 , як співвласника багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 , з 01.04.2017 р. по 19.07.2019 р. був обов`язок щомісяця оплачувати затверджені органами управління ОСББ «АВІА» внески на утримання будинку та прибудинкової території. Твердження апелянта про наявність у відповідача договору із Обслуговуючим кооперативом «ТЕМП-2» і перерахування на його рахунок коштів не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність у відповідача невиконаного зобов`язання перед позивачем.
Доводи апелянта про не чинність, незаконність і про грубі порушення під час прийняття вищевказаних рішень не заслуговують на увагу, так як вказані рішення не були оскаржені в жоден орган державної влади/місцевого самоврядування, правоохоронний чи судовий орган України, не були скасовані такими органами, не були визнані протиправними, внаслідок чого вони є чинними і обов`язковими для усіх співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 , незалежно від згоди/незгоди із ними окремих співвласників чи їх суб`єктивного ставлення до них.
 
В судовому засіданні  28 липня 2022 року, до оголошення перерви по справі, представник відповідача ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити.
17 листопада 2022 року представник позивача подала до  канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що  у зв`язку з ракетними обстрілами м. Києва вона на змогла вчасно вивчити матеріали справи та підготуватись до судового засідання, що має відбутись 17.11.2022 року. Проте вказане клопотання колегією суддів відхилено, оскільки справа призначалась до розгляду судом апеляційної інстанції неодноразово, в судових засіданнях представники сторін надали свої пояснення ( 03 лютого 2022 року та 28 липня 2022 року), також неодноразово подавали письмові пояснення, які приєднані до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.  Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Представник позивача Сімейко А.М. вважав доводи апеляційної скарги необґрунтованими та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. 
 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно з  Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна станом на 21.04.2017 р. та на 16.09.2020 р., відповідач  ОСОБА_1  був власником приміщення    АДРЕСА_1 , у період  до 19 липня 2019 року. Загальна площа приміщення складає 288,8 кв.м.   (а.с.25-26 т. І,  а.с.205-28 т.2 ).
15.10.2016 року Установчими зборами співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 було прийнято рішення про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АВІА» (код ЄДРПОУ: 40989824) та затверджено Статут Об`єднання. Рішення Установчих зборів зафіксоване Протоколом №1 (а.с.172-176,  т. 2).
30.11.2016 року відбулася державна реєстрація ОСББ «АВІА» (код ЄДРПОУ: 40989824) як юридичної особи, що підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських організацій (а.с.188, т. 2).
31.03.2017  року багатоквартирний будинок АДРЕСА_5 був переданий з управління (з балансу) Обслуговуючого кооперативу «ТЕМП-2»  (код ЄДРПОУ 39566445) в управління (на баланс) ОСББ «АВІА» (код ЄДРПОУ: 40989824), що зафіксовано Актом приймання-передачі об`єкта з управління в управління (а.с.189-192, т. 2).
Суд вважав встановленим, що ОСББ «АВІА», як неприбуткова організація, шляхом самозабезпечення утримує та здійснює експлуатацію багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 , за рахунок коштів співвласників багатоквартирного будинку, напряму розраховуючись цими коштами із безпосередніми виконавцями робіт по утриманню і експлуатації будинку та його прибудинкової території, що підтверджується довідкою Об`єднання №1609/Д/19 від 16.09.2019 р. про укладені договори з обслуговуючими організаціями (а.с.193, т. 2).
Отже, у ОСОБА_1 , як співвласника багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 , з 01.04.2017 р. по 19.07.2019 р. був обов`язок щомісяця оплачувати затверджені органами управління ОСББ «АВІА» внески на утримання будинку та прибудинкової території.
Рішенням загальних зборів ОСББ «АВІА» від 18.02.2017 р., що зафіксовано Протоколом №2 від 18.02.2017 р.: об`єднання перейшло до самостійного утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 , шляхом самозабезпечення з 13.03.2017 р.; затверджено розмір внесків для власників квартир і нежитлових приміщень на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4,00 грн/м2; доручено правлінню Об`єднання укласти договори з підрядниками (надавачами послуг), найм працівників (а.с.194-199, том 2).
Рішенням загальних зборів ОСББ «АВІА» від 03.06.2018 р., що зафіксовано Протоколом б/н від 03.06.2018 р., було затверджено розмір внесків для власників квартир і нежитлових приміщень на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 8,48 грн/м2 (а.с.200-204,  том 2).
Відповідач своєчасно та у повному обсязі не сплачував внески та платежі на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого за період з 01.04.2017 р. по 19.07.2019 р. утворилася заборгованість у розмірі 49 432 грн. 07 коп., а також 7075 грн. 78 коп. інфляційного нарахування, та 1456 грн. 53 коп. - 3% річних, загалом заборгованість складає: 57 964 грн. 38 коп. (а.с.209-215, т. 2).
З метою погашення заборгованості відповідачу ОСОБА_1 був направлений лист-попередження: №0507/ЛПК/19 від 05.07.2019 р., а лист-попередження №0904/ЛПК/19 від 09.04.2019 р., був вручений відповідачу під розписку за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.20,21 том І).
За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості зі сплати внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2017 р. по 19.07.2019 р. з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних у розмірі 57 964 грн. 38 коп.
 
З висновками суду першої інстанції щодо стягнення заборгованості зі сплати внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи та зроблені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Частина 1 статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 №417-VIII визначає, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Згідно із частиною 1 статті 10 Закону №417-VIII, співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.
Частина перша, друга, тринадцята статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 №2866-ІІІ встановлює, що об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку. Для створення об`єднання скликаються установчі збори. Установчі збори приймають рішення про створення об`єднання і затверджують його статут.
Виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку, що ОСББ «АВІА», починаючи з 01.04.2017 р., здійснює безперервне утримання і експлуатацію багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 та його прибудинкової території на підставі відповідних договорів із безпосередніми виконавцями робіт та надавачами послуг.
Враховуючи, що предметом розгляду даної справи є заборгованість власника нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а не встановлення правомірності, законності і правильності створення ОСББ «АВІА», суд  першої інстанції обґрунтовано відхилив  аргументи представника відповідача з цього приводу , як і питання щодо обізнаності відповідача із проведенням установчих зборів, що також не є предметом розгляду даної справи.
Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача, що ґрунтуються на його незгоді з прийнятими рішеннями загальних зборів ОСББ «Авіа», оскільки такі рішення не оскаржені в установленому законом порядку, є чинними та обов`язковими до виконання усіма співвласниками будинку. 
Як вбачається з матеріалів справи, з метою здійснення статутної діяльності : належного утримання та управління спільною власністю, забезпечення реалізації прав співвласників володіння та користування спільним майном в багатоквартирному будинку ОСББ «Авіа» станом на час пред`явлення позову мало укладені договори з такими суб`єктами господарювання :  ТОВ «Альтфатер Київ» - договір від 01.04.2017 року на вивезення твердих побутових відходів;  ТОВ «Фінансовий будівельний холдінг» - договір від 01.04.2017 року про надання послуг з технічного та аварійного обслуговування ліфтів; ФОП « ОСОБА_5 » - договір від 01.04.2017 року про технічне та аварійне обслуговування систем опалення, каналізації, гарячого і холодного водопостачання, внутрішніх будинкових електромереж, електрощитових та систем внутрішнього освітлення;  ПАТ «Київенерго» - договір від 12.06.2017 року на постачання електричної енергії;  ПАТ АК «Київводоканал» - договір від 04.08.2017 року на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі; ПАТ «Укртелеком» - договір від 01.04.2017 року про надання послуг бізнес-мережі;  ПАТ «Київстар» - договір від 29.08.2017 року  про надання послуг мобільного зв`язку.( а.с. 7, т. 1)
 
Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 про те, що він не був обізнаний про створення ОСББ «Авіа», про необхідність сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території, спростовуються наступним.
 Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлове приміщення № 101 в літері «А», загальною площею 288,8 кв.м., по АДРЕСА_5   належало відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.03.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Постол Н.І.  за реєстровим № 509. ( а.с. 25, т. 1). Вказане приміщення було відчужене відповідачем  за договором купівлі-продажу від 19 липня 2019 року. 
Нежитлове приміщення № 101, площею 288,8 кв.м., що належить відповідачу, згідно з даними  КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації», розташоване у підвальному поверсі будинку АДРЕСА_5 .( а.с. 59, т. 2)
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1   був ліквідатором Обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу «Темп-2», від якого 01 червня 2015 року  житловий будинок АДРЕСА_5 було передано  на баланс Обслуговуючому кооперативу «Темп-2» ( а.с. 122- 124, т. 2)
Відповідно до протоколу засідання членів  Обслуговуючого кооперативу «Темп-2» від 01.06.2015 року, членами кооперативу є 3 особи, серед яких  відповідач ОСОБА_1 ( а.с. 121, т. 2).  
Згідно з вказаним протоколом від 01 червня 2015 року, що підписаний особисто ОСОБА_1 як членом Обслуговуючого кооперативу «Темп-2»,  було затверджено передавальний акт  про передачу активів ( всього майна), усіх прав та обов`язків ОЖБК «Темп-2» до правонаступника ОК «Темп-2».
Відповідно до акту приймання-передачі об`єкта з управління в управління  від 31 березня 2017 року  Обслуговуючим кооперативом «Темп-2»  було передано в управління Об`єднання співвласників  багатоквартирного будинку «АВІА»  житловий будинок АДРЕСА_5 . ( а.с. 189-192, т. 2).
Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 був членом обслуговуючого кооперативу «Темп-2»,  комісією якого  31 березня 2017 року  будинок було передано на баланс та в управління ОСББ «Авіа», доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він не був обізнаний про створення ОСББ «Авіа» та передачу будинку в управління об`єднанню, колегія суддів вважає необґрунтованими .
Відповідно до протоколу № 2 загальних зборів ОСББ «Авіа» від 18 лютого 2017 року, загальними зборами об`єднання було прийнято рішення відмовитись від користування послугами обслуговуючого кооперативу «Темп-2» з утримання будинку АДРЕСА_5 та його прибудинкової території ( а.с. 195, т. 2) , та також прийнято рішення перейти до самостійного обслуговування будинку з 13.03.2017 року.
Цим же рішенням загальних зборів було затверджено розмір внеску співвласників ОСББ «Авіа» на обслуговування будинку  та прибудинкової території на 2017 рік в розмірі 4 грн. за 1 м2 площі приміщення, а також доручено  правлінню ОСББ «Авіа» укладати договори з підрядниками ( надавачами послуг), найм працівників.
 
Відповідно до ч.1, 3 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.    
 В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання.
Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння  та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.
Згідно із частиною першою статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
Відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує, а згідно статті 322 ЦК України власник зобов`язаний   утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласник зобов`язаний, зокрема:   виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання;  виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень;  використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм;  своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням.
В свою чергу обов`язкам співвласника виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень,   своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі кореспондують права об`єднання  щодо забезпечення власниками приміщень своїх обов`язків, що визначені статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Відповідно до ст. 17 вказаного Закону, для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: 
- робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати відшкодування збитків, заподіяних спільному майну об`єднання з вини власника або інших осіб, які користуються його власністю;
 - вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів;
- звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів;
 
Відповідно до ст. 12 Закону України  «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком включають:  1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку;  2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;  3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення;  4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.
Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.
Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
       Статтею 7 Закону України  «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані, серед іншого, забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм;  виконувати рішення зборів співвласників; відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
 
             Таким чином, відповідно до положень частини першої статті 17, статті 20, частин шостої, сьомої, восьмої статті 22, частини четвертої статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир  та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку внесків та тарифів.
Статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що правління об`єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором з постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду. Несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості зі сплати по відповідних рахунках у примусовому порядку.
 
Враховуючи вимоги вищевказаних норм, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в акті приймання-передачі об`єкта з управління в управління (з балансу) від 31.03.2017р. відсутні дані, інформація, документи, які б підтверджували передачу нежитлових приміщень, обладнання та мережі нежитлових приміщень для обслуговування їх ОСББ «Авіа», - висновків суду першої інстанції не спростовують, адже частиною 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. 
Відповідно до ч. 6, 7 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.
Отже, такі зобов`язання співвласника виникають саме перед об`єднанням, яке, відповідно до приписів ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» може бути створене тільки одне в одному багатоквартирному будинку.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Відповідно до п.1.1., 1.4 «Правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд», затверджених Міністерством з питань житлово-комунального господарства України № 13 від 02.02.2009 року, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин,  об`єкт управління - окремий житловий будинок, споруда або група будинків і споруд, які становлять цілісний майновий комплекс, разом з прилеглими до них прибудинковими територіями, що надається в управління.
Особою, що здійснює управління будинком, є у разі самоуправління будинком - власники, співвласники будинку, створені ними органи, організації та об`єднання або балансоутримувач чи будь-яка інша особа, яка уповноважена від імені власників, співвласників будинку виконувати функції з управління будинком.
Пунктом 1.5 вказаних Правил визначено, що на один об`єкт може бути укладений один договір про управління.
 
Виходячи зі змісту  вищевказаних рішень загальних зборів членів ОСББ «Авіа», жодних функцій з управління будинком від ОСББ співвласники не передавали до ОК «Темп-2», а навпаки, за рішенням від 18 лютого 2017 року загальними зборами об`єднання було прийнято рішення відмовитись від користування послугами обслуговуючого кооперативу «Темп-2» з утримання будинку АДРЕСА_5 та його прибудинкової території.   Відповідно матеріалами справи підтверджено, що  утримання, обслуговування  та управління будинком здійснює ОСББ «Авіа» самостійно   шляхом укладення  відповідних договорів з суб`єктами господарювання та найманими працівниками.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що сплата відповідачем ОСОБА_1 за комунальні послуги ( відповідно до договору з ОК «Темп-2» за обслуговування, експлуатацію та загальний ремонт нежитлового приміщення, утримання прибудинкової території) на користь Обслуговуючого кооперативу «Темп-2», одним із трьох членів якого є сам відповідач, не звільняє його як співвласника багатоквартирного будинку від виконання обов`язків, встановлених статутом ОСББ «Авіа»,  та передбачених ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» щодо сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території.
Отже, доводи апеляційної скарги відповідача про наявність у нього договору із Обслуговуючим кооперативом «Темп-2» і перерахування на його рахунок коштів за комунальні послуги, в тому числі за обслуговування прибудинкової території,  не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність у відповідача невиконаного зобов`язання перед позивачем.
 
Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги ( в редакції на час існування спірних правовідносин), до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;  поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку
Частиною третьою статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
Відповідно до абзаців першого і третього пункту 2 розділу IV Статуту ОСББ «Авіа» сплата встановлених загальними зборами внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами, є обов`язковою для всіх співвласників. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного та інших фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та цього Статуту.
Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.  За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги відповідача щодо не встановлення строків сплати внесків на  утримання будинку та прибудинкової території є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що у відповідача  ОСОБА_1   як співвласника багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 , з 01.04.2017 р. по 19.07.2019 р. був обов`язок щомісяця оплачувати затверджені органами управління ОСББ «АВІА» внески на утримання будинку та прибудинкової території.
Доводи  апеляційної скарги відповідача про те, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладено, не заслуговують на увагу, оскільки  факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі ( зазначена  правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-2951цс15).
 
Доводи апеляційної скарги відповідача про те,  що  нарахування внесків у період з 01.01.2018 р. - 02.06.2018 р. є неправомірним, оскільки в цей період загальними зборами співвласників не затверджено розмір сплачуваних внесків, колегія суддів також відхиляє, оскільки  рішенням загальних зборів членів ОСББ «Авіа» від 18 лютого 2017 року розмір внеску співвласників на обслуговування будинку та прибудинкової території на 2017 рік було затверджено у розмірі 4 грн. за 1 м. кв. площі приміщення.
Враховуючи, що рішенням загальних зборів ОСББ «АВІА» від 03.06.2018 р., що зафіксовано протоколом від 03.06.2018 р., було затверджено розмір внесків для власників квартир і нежитлових приміщень на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 8,48 грн/м2, і   внески за вказаним тарифом у збільшеному розмірі нараховувались лише з червня 2018 року, то  нарахування розміру внесків у період січень - травень 2018 року за попереднім тарифом є правомірним.
Таким чином, як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території,  внески нараховувались за затвердженими рішеннями загальних зборів тарифами: у період з квітня 2017 року по травень 2018 року включно - по 4 грн. за 1 кв.м. площі приміщення ( 288,8 кв.м. х 4= 1155 грн. 20 коп.), у період з червня 2018 року  по 19 липня 2019 року  - по 8 грн. 48 коп.  за 1 кв.м. площі приміщення (288,8 х 8,48 = 2449 грн. 02 коп.) Загальна сума заборгованості становить 49 432 грн. 07 коп. 
Як правильно встановлено судом першої інстанції, з метою погашення заборгованості відповідачу ОСОБА_1 був направлений лист-попередження: №0507/ЛПК/19 від 05.07.2019 р., а лист-попередження №0904/ЛПК/19 від 09.04.2019 року був вручений відповідачу під розписку за адресою: АДРЕСА_4 .
Однак, вищевказана заборгованість відповідачем сплачена не була.
Разом з тим,  колегія суддів вважає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги  відповідача щодо невірного нарахування 3% річних та інфляційних збитків.
Відповідно до  ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі  № 6-59цс13, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.  Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №401/710/15-ц.
 
Однак, суд першої інстанції, погоджуючись із розрахунком, наданим позивачем, належним чином його не перевірив та дійшов передчасного висновку, що такий розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних збитків є правильним.
Відповідно до Розпорядження  виконавчого органу Київської міської ради «Київської міської державної адміністрації»  № 178 від 30 вересня 2014 року «Тарифи та структура тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» встановлено, що плата за послуги з  утримання будинку та прибудинкової території вноситься до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Відповідно до п. 29 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 712 від 05 вересня 2018 року, плата за послугу з управління вноситься щомісяця до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, якщо інший порядок та строки не визначені договором управління. За бажанням співвласника оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.
Враховуючи викладене, внесок за утримання будинку та прибудинкової території за поточний місяць  у разі його несплати до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, є простроченим  лише з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Разом з тим, з виконаного позивачем розрахунку вбачається, що як три відсотки річних, так і інфляційні збитки нараховані позивачем на суму внеску, розрахованого у поточному місяці. Так, наприклад, не зважаючи на те, що сума внеску за квітень 2017 року підлягає сплаті до 20 травня 2017 року, позивачем уже за квітень нараховано 2 грн. 85 коп. - 3% річних та 57 грн. 76 коп. інфляційних збитків, що прямо суперечить вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки у цей період часу платіж ще не є простроченим.
Враховуючи, що 3% річних та інфляційні збитки були нараховані позивачем щомісяця на загальну суму заборгованості, яка щомісяця збільшувалась у зв`язку з несплатою,  вбачається, що  сума індексу інфляції та 3 % річних нараховувались  одночасно як до  внеску за поточний місяць, так і до простроченого платежу за попередні місяці, що не відповідає вищевказаним вимогам законодавства та суперечить вимогам ст. 625 ЦК України, відповідно до якої інфляційне нарахування та 3% річних можливо застосовувати як відповідальність лише до прострочених платежів.
Таким чином, нарахування 3% річних є наступним :  внесок за утримання будинку та прибудинкової території за квітень 2017 року у розмірі 1155 грн. 20 коп., період прострочення з 21 травня 2017 року по 19 липня 2019 року, що становить 790 днів, відповідно:  1155 грн. 20 коп. х 3%/ 365 днів х 790 днів = 75 грн. 01 коп. 
Внесок за утримання будинку та прибудинкової території за травень 2017 року у розмірі 1155 грн. 20 коп., період прострочення з 21 червня 2017 року по 19 липня 2019 року, що становить 759 днів, відповідно:  1155,2 грн.  х 3%/ 365 днів х 790 днів = 72 грн. 05 коп. 
Внесок за утримання будинку та прибудинкової території за червень 2017 року у розмірі 1155 грн. 20 коп., період прострочення з 21 липня 2017 року по 19 липня 2019 року, що становить 729 днів, відповідно:  1155,2 грн.  х 3%/ 365 днів х 729 днів = 69 грн. 21 коп.
Внесок за утримання будинку та прибудинкової території за липень 2017 року у розмірі 1155 грн. 20 коп., період прострочення з 21 серпня 2017 року по 19 липня 2019 року, що становить 698 днів, відповідно:  1155,2 грн.  х 3%/ 365 днів х 698 днів = 66 грн. 26 коп. 
 Аналогічним чином колегією суддів проведено розрахунок на прострочені внески на утримання будинку та прибудинкової території за кожен з місяців, що наведені у розрахунку заборгованості позивача за період з квітня 2017 року по 19 липня 2019 року та встановлено, що загальна сума 3% річних, нарахованих на суму прострочених платежів,  становить 1259 грн. 58 коп.
Також апеляційним судом з`ясовано, що позивачем невірно здійснено розрахунок інфляційних збитків, які нараховані на платежі, строк сплати яких не настав, наприклад,  на внесок за квітень 2017 року нараховано інфляційні збитки по індексу інфляції за квітень 2017 року, тоді як строк сплати цього внеску - до 20 травня 2017 року. 
Здійснивши перерахунок інфляційних збитків,  колегією суддів встановлено, що до внеску за квітень 2017 року  - 1155,2 грн., який не було сплачено у період з 21 травня 2017 року по 19  липня 2019 року, слід застосовувати сукупний індекс інфляції за цей період 118,85%, відповідно сума нарахованих інфляційних втрат на вказану суму становить 217 грн. 72 коп. 
До внеску за травень 2017 року  - 1155,2 грн., який не було сплачено у період з 21 червня 2017 року по 19  липня 2019 року, слід застосовувати сукупний індекс інфляції за цей період 116,98%, відповідно сума нарахованих інфляційних втрат на вказану суму становить 196 грн. 12 коп. 
До внеску за червень 2017 року  - 1155,2 грн., який не було сплачено у період з 21 липня 2017 року по 19  липня 2019 року, слід застосовувати сукупний індекс інфляції за цей період 116,74 %, відповідно сума нарахованих інфляційних втрат на вказану суму становить 193 грн. 35 коп. 
До внеску за липень 2017 року  - 1155,2 грн., який не було сплачено у період з 21 серпня 2017 року по 19  липня 2019 року, слід застосовувати сукупний індекс інфляції за цей період 116,86 %, відповідно сума нарахованих інфляційних втрат на вказану суму становить 194 грн. 73 коп. 
До внеску за серпень 2017 року  - 1155,2 грн., який не було сплачено у період з 21 вересня 2017 року по 19  липня 2019 року, слід застосовувати сукупний індекс інфляції за цей період 114,57 %, відповідно сума нарахованих інфляційних втрат на вказану суму становить 168 грн. 28 коп. 
До внеску за вересень 2017 року  - 1155,2 грн., який не було сплачено у період з 21 жовтня  2017 року по 19  липня 2019 року, слід застосовувати сукупний індекс інфляції за цей період 113,21 %, відповідно сума нарахованих інфляційних втрат на вказану суму становить 152 грн. 58 коп. 
Аналогічним чином колегією суддів проведено розрахунок на прострочені внески на утримання будинку та прибудинкової території за кожен з місяців, що наведені у розрахунку заборгованості позивача за період з квітня 2017 року по 19 липня 2019 року та підраховано, що загальна сума інфляційних втрат, нарахованих на суму прострочених платежів,  становить 2856 грн. 70 коп.  
 
Задовольняючи вимоги  позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі  в сумі 10795 грн. 44  коп., суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження таких витрат позивачем надано договір про надання правничих послуг №11 від 01.07.2018 р., укладений між ОСББ «АВІА» та ТОВ «Київський центр права», розрахунок витрат на правничу допомогу на виконання договору, замовлення на надання правничих послуг за червень 2019 року від 24 червня 2019 року, платіжне доручення №513 від 09.08.2019 р. про оплату замовлення на надання правничих послуг на суму 4765,44 грн., договір про надання правової допомоги №А/01032020/ХВ-1 від 01.03.2020 р., укладений між ОСББ «АВІА» та ТОВ «Київський центр права», акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг), платіжне доручення №712 від 12 червня 2020 року на суму 2010,00 грн., платіжне доручення №733 від 10 липня 2020 року на суму 2010,00 грн., платіжне доручення №763 від 04 вересня 2020 року на суму 3350 грн. (а.с.17-19, 22, 24 том 1, а.с.216-222 том 2, а.с.7-15 том 3).
Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частин 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
 
Враховуючи, що суд першої інстанції належним чином дослідив перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договорів про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, значення справи для сторони, кількість судових засідань, присутність на них адвоката позивача, а також тривалість судових засідань, з урахуванням вимог розумності та справедливості,  колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у повному розмірі в сумі 10795 грн. 44  коп.
Доводи апеляційної скарги відповідача полягають у тому, що судом першої інстанції не було взято до уваги ту обставину, що 09 грудня 2019 року заочне рішення було ухвалено судом без участі сторін, оскільки представник позивача написав відповідну заяву, а відтак, і вартість участі представника позивача у цьому засіданні ( 1787 грн. 04 коп.)  безпідставно включена судом до відшкодування за рахунок  позивача. 
Однак колегія суддів відхиляє  зазначені доводи та вважає, що судом першої інстанції  у даному випадку правильно було прийнято до уваги значну кількість судових засідань по справі, в яких приймав участь представник позивача,  адже після подання розрахунку витрат на правничу допомогу та квитанцій про їх сплату позивачем на користь ТОВ «Київський центр права» на загальну суму 10 795 грн. 44 коп., розгляд справи продовжувався та адвокат позивача приймав участь у судових засіданнях, що відбулись  23 листопада 2020 року, 02 лютого 2021 року,   29 березня 2021 року, 25 травня 2021 року та  03 вересня 2021 року.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
 
Відповідно до вимог ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими щодо правильності нарахування 3% річних та інфляційних втрат, тому оскаржуване рішення підлягає зміні в частині розміру інфляційних втрат та трьох відсотків річних,  у зв`язку з чим необхідно викласти резолютивну частину рішення новій редакції та зазначити, що до стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСББ «Авіа» підлягає заборгованість зі сплати внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2017 року по 19.07.2019 року  в сумі 49 432 грн. 07 коп., інфляційні збитки -  2856 грн. 70 коп.  та  3% річних - 1259 грн. 58 коп., всього на суму  53 548  грн. 35 коп., а також  витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10795  грн. 44 коп.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381-383 ЦПК України, суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 ,  - задовольнити частково.
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2021 року -  змінити в частині розміру інфляційних втрат та трьох відсотків річних,  у зв`язку з чим викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції :
Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АВІА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АВІА» (код ЄДРПОУ 40989824),  заборгованість зі сплати внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2017 року по 19.07.2019 року в сумі 49 432 грн. 07 коп., інфляційні збитки -  2856 грн. 70 коп.  та  3% річних - 1259 грн. 58 коп., всього на суму  53 548  (п`ятдесят три тисячі п`ятсот сорок вісім) грн. 35 коп.  
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АВІА» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 795  грн. 44 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови з підстав, визначених ст. 389 ЦПК України,  шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 20 квітня 2023 року.

    Суддя  - доповідач:                                                                   Ящук Т.І. 

                        Судді:                                                                      Махлай Л.Д.
                                                                                                         
                                                                                                         Немировська О.В.