ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" травня 2023 р.           Справа№ 910/11193/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Коротун О.М.
суддів:            Майданевича А.Г. 
          Суліма  В.В. 
  
за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д..
за участю представників сторін:
від прокуратури: Маліцька Ю.С. - прокурор, посвідчення № 077514;
від позивача 1: не з`явились;
від позивача 2: Царюк В.В. - адвокат, посвідчення № 001359;
від позивача 3: не з`явились;
від відповідача 1: не з`явились;
від відповідача 2: не з`явились;
від відповідача 3: не з`явились;
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп"
про розподіл судових витрат, понесених ТОВ "Бритиш Моторс Україна Групп" у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції

поданою за результатами розгляду апеляційної скарги військового прокурора Київського гарнізону
на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 (повний текст складено 12.02.2021)
у справі № 910/11193/20 (суддя Стасюк С.В.)
за позовом Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі: 1. Фонду державного майна України,
2. Державного концерну "Укроборонпром",
3. Державного підприємства "Науково - дослідний інститут "Квант"
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна",
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп"
3. Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві
про зобов`язання вчинити дії.
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у позові військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, Державного концерну "Укроборонпром", ДП "Науково-дослідний інститут "Квант" до ТОВ "Бритиш Моторс Україна", ТОВ "Бритиш Моторс Україна Групп", Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві про зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано недійсною та скасовано декларацію від 22.02.2016 № КВ 0813160530837, що зареєстрована у ДАБІ у м. Києві, про початок будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень цокольного поверху корпусу № 21 під автосалон за адресою: вул. Димитрова, 5, м. Київ. Визнано недійсною та скасовано декларацію від 08.04.2016 № КВ 143160990477 про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорій складності, з реконструкції нежитлових приміщень цокольного поверху корпусу № 21 загальною площею 160, 4 кв. м, замовником якої стало ТОВ "Бритиш Моторс Україна". Визнано недійсним договір купівлі-продажу майнових прав від 30.03.2016 № 5/Д, укладений між ТОВ "Бритиш Моторс Україна" та ТОВ "Бритиш Моторс Україна Групп" щодо нежитлового приміщення загальною площею 160, 4 кв. м, яке знаходиться на цокольному поверсі корпусу № 21 за адресою: вул. Димитрова, 5, м. Київ. Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Тарнавської С.В. (індексний номер 30189855 від 24.06.2016), на підставі якого за ТОВ "Бритиш Моторс Україна Групп" зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення загальною площею 160, 4 кв. м, яке розташоване за адресою: вул. Димитрова, 5, м. Київ. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 17.11.2021 касаційну скаргу ТОВ "Бритиш Моторс Україна Групп" задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
08.06.2022 Північним апеляційним господарським судом було ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу військового прокурора Київського гарнізону на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі № 910/11193/20 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва 12.01.2021 у справі № 910/11193/20 - скасовано в частині відмови у задоволенні позову Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Державного підприємства "Науково-дослідний інститут "Квант" та Державного концерну "Укроборонпром" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп", Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві про зобов`язання вчинити дії, а позов у цій частині - залишено без розгляду. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 - залишено без змін. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладено на скаржника. Матеріали справи було повернуто до суду першої інстанції.
Постановою Верховного Суду від 08 листопада 2022 року у cправі № 910/11193/20 було касаційну скаргу Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону - залишено без задоволення; постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 у справі № 910/11193/20 - залишено без змін.
24.02.2023 (засобами поштового зв`язку) до суду апеляційної інстанції від ТОВ "Бритиш Моторс Україна Групп" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яким просить вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених ТОВ "Бритиш Моторс Україна Групп" у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції. Зокрема, судовий збір за квитанцією № 33444875 від 19.07.2021 року.
06.03.2023 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу про призначення до розгляду питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції, розгляд якої призначив на 04.04.2023.
04.04.2023 від прокуратури надійшли письмові пояснення щодо поданої заяви, в яких прокуратура заперечує щодо задоволення заяви про покладення на неї судових витрат, з посиланням на практику Верховного Суду. 
Розгляд заяви неодноразово відкладався, зокрема, ухвалою від 25.04.2023 - 09.05.2023.
У судове засідання 09.05.2023 звились представники прокуратури та позивача 2. Прокуратура проти задоволення поданої заяви заперечувала, з посиланням про практику Верховного Суду в аналогічних справах (про розподіл судових витрат), в яких суд вирішував стягнути сплачений судовий збір з позивача, в інтересах якого зверталась з позовом прокуратура, а не останньої. 
Представник позивача 2 в судовому засіданні заперечив позицію прокуратури, посилаючись на практику Великої Палати Верховного Суду в аналогічних справах. 
Інші представники сторін у судове засідання 09.05.2023 не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (окрім відповідача 3) про що свідчать поштові повідомлення про врученням представникам сторін ухвали суду від 25.04.2023. 
Щодо Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, суд апеляційної інстанції зазначає, що з 06.03.2023 вказана юридична особа є припиненою, а тому поштова кореспонденція суду, направлена на адресу відповідача 3 була повернута. Тоді як 10.03.2023 від відповідача 1 надійшла заява про розгляд справи без їх участі, що була задоволена судом апеляційної інстанції. 
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду. Справа була розглянута в розумний строк в розумінні ст. 6 Конвенції з незалежних від суду причин: враховуючи дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу "повітряна тривога" та неможливість проведення судових засідань через перебої з електроживленням.
Розглянувши подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з своєї ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Так, Верховного Суду від 17.11.2021 касаційну скаргу ТОВ "Бритиш Моторс Україна Групп" задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду (без вирішення про розподіл судових витрат за розгляд касаційної скарги). А постановою Північного апеляційного господарського судом 08.06.2022 було ухвалено остаточне рішення у даній справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткової постанови про здійснення розподілу судових витрат (судового збору) за розгляд справи в суді касаційної інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 у справі № 910/11193/20 Товариством з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп" (відповідач 2) було сплачено судовий збір у розмірі 50    540,00 грн, що підтверджується оригіналом квитанції від 19.07.2021 № 33444875 (т. 6, а.с. 43). 
Водночас, постановою Верховного Суду від 17.11.2021 касаційну скаргу ТОВ "Бритиш Моторс Україна Групп" задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 рішення Господарського суду міста Києва 12.01.2021 у справі № 910/11193/20 - скасовано в частині відмови у задоволенні позову Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Державного підприємства "Науково-дослідний інститут "Квант" та Державного концерну "Укроборонпром" про зобов`язання вчинити дії, а позов у цій частині - залишено без розгляду. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 (про відмову в позові) - залишено без змін. 
Таким чином, з урахуванням відмови в задоволенні позовних вимог, судовий збір за розгляд справи в усіх інстанціях покладається на прокуратуру. 
В цій частині суд апеляційної інстанції відхиляє доводи прокуратури (зазначені у поясненнях від 04.04.2023), що у разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. За змістом ст. 45 ГПК України сторонами у справі є позивач та відповідач. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Таким чином, за доводами прокуратури, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача, тобто позивачем у такому разі не є прокурор, а тому і відповідний розподіл судових витрат, відповідно до положень ст. 129 ГПК України, повинен здійснюватися з урахуванням належного позивача/позивачів (зазначений правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 908/730/19, від 15.01.2019 у справі № 908/799/17, від 13.02.2020 у справі № 911/2686/18, від 15.06.2021 у справі № 922/4293/19). 
В цій частині суд апеляційної інстанції відхиляє наведену прокуратурою  судову практику та враховує доводи позивача, висловлені у судовому засіданні 09.05.2023 та зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у справі № 923/199/21 від 05 жовтня 2022 року дійшла висновку про необхідність відступу від висновків, викладених у наступних постановах Верховного Суду, стосовно застосування норм ГПК України щодо розподілу судових витрат у справах за позовами прокурора в інтересах держави: від 15.01.2019 у справі № 908/799/17, від 23.11.2020 у справі № 908/1578/19, від 12.01.2021 у справі № 908/730/19, від 23.02.2021 у справі № 908/2005/19, від 15.06.2021 у справі № 922/4293/19, на які послалася колегія суддів КГС ВС, передаючи цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а також у постановах від 22.02.2021 у справі № 922/3439/19, від 20.04.2021 у справі № 905/34/19, від 07.12.2021 у справі № 915/1118/20, від 09.04.2019 у справі № 911/169/18, від 16.03.2021 у справі № 908/900/19, від 24.05.2022 у справі № 923/794/21, від 09.06.2022 у справі № 922/3463/19, від 09.09.2021 у справі № 925/1276/19, від 13.01.2022 у справі № 910/6341/21, від 06.08.2021 у справі № 922/2030/20, від 25.05.2022 у справі № 916/1976/18, від 22.04.2022 у справі № 922/1658/20, від 30.05.2019 у справі № 918/163/18, від 14.07.2021 у справі № 707/218/20, від 26.05.2022 у справі № 707/207/20, від 04.05.2022 у справі № 363/1409/18, від 20.07.2022 у справі № 707/209/20.
Мотивами відступу від позицій у вказаних постановах, Велика Палата зазначила, що у вирішенні питання щодо розподілу судових витрат за наслідками розгляду справ, провадження в яких відкрито за позовом прокурора в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позиція цього органу щодо заявленого прокурором позову не є вирішальним критерієм, оскільки прокурор бере участь у розподілі судових витрат нарівні з іншими учасниками справи. Таким чином, зазначене спростовує посилання прокуратури. 
Положення статей 123, 129 ГПК України визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на засаді обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.
За змістом статей 42, 46, 53, 56 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирову угоду.
Звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.
Суд апеляційної інстанції на підставі ч. 3 ст. 236 ГПК України враховує вказані висновки Великої Палати. 
У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судові витрати за розгляд касаційної скарги слід покласти на прокуратуру в розумінні ст. 129 ГПК України. 
А тому в даному випадку, сплачений судовий збір за подання касаційної скарги підлягає стягненню саме з прокуратури, а не з позивачів, в інтересах яких вона зверталась. 
Керуючись ст. 123, 129, 237, 244, ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, 
ПОСТАНОВИВ:
1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, понесених ТОВ "Бритиш Моторс Україна Групп" у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції, поклавши їх на прокуратуру. 
Стягнути з Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону (01104, м. Київ, вул. Болбачана Петра, 8, код 38347014) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп" (03069, м. Київ, вул. Кіровоградська, 21-А, код 40144333) 50 540 (п`ятдесят тисяч п`ятсот сорок) грн судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції.
2. Доручити суду першої інстанції видати відповідний наказ.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 286 - 291 ГПК України.
Повний текст додаткової постанови складено 15.05.2023. 

Головуючий суддя                                                            О.М. Коротун 

Судді                                                                                А.Г. Майданевич

                                                                                В.В. Сулім