П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/9302/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Фелонюк Д.Л. 
Суддя-доповідач -  Граб Л.С.   
18 квітня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Граб Л.С. 
суддів:  Сторчака В. Ю.  Смілянця Е. С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просила:
-визнати протиправним та скасувати рішення № 221750003107 від 03.06.2022 в частині не врахування для призначення пенсії стажу роботи та заробітної плати згідно довідок, виданих Чемеровецьким районним трудовим архівом №105/04-03 від 18.05.2021 року, №106/04-03 від 18.05.2021р. та №148/04-03 від 13.05.2021р.;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 24.05.2022 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні про те, що підлягають зарахуванню до її загального страхового стажу періоди роботи згідно довідок, виданих Чемеровецьким районним трудовим архівом №105/04-03 від 18.05.2021 року, №106/04-03 від 18.05.2021р. та №148/04-03 від 13.05.2021р.
Рішенням  Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.12.2022 позов задоволено:
-визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не врахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 стажу та заробітної плати, зазначених у довідках №106/04-03 від 18.05.2021, №105/04-03 від 18.05.2021 та №148/04-03 від 13.05.2021 (в частині періоду з 1996 року по 2003 рік), виданих Чемеровецьким районним трудовим архівом;
-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи та врахувати заробітну плату, зазначені у довідках №106/04-03 від 18.05.2021, №105/04-03 від 18.05.2021 та №148/04-03 від 13.05.2021 (в частині періоду з 1996 року по 2003 рік), виданих Чемеровецьким районним трудовим архівом, та здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 08.04.2022, з урахуванням проведених виплат.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення, подав апеляційну скаргу.
В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що позивачем не надано документів, які б відображали відомості про встановлений і вироблений мінімум трудової діяльності у господарстві, а також, що записи у трудовій книжці містять виправлення. 
За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що  24.05.2022 ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до  Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).
До заяви, зокрема додано довідки, видані Чемеровецьким районним трудовим архівом:  №105/04-03 від 18.05.2021, в якій міститься інформація про заробітну плату в колгоспі імені Леніна Вишнівчицької сільської ради Чемеровецького району за 1997 - 2003 роки; №148/04-03 від 13.05.2021, в якій міститься інформація про заробітну плату у комбінаті громадського харчування за 1981 - 1982 роки; №106/04-03 від 18.05.2021, в якій вказані відомості про період роботи та відпрацьовані людинодні за 1986 рік та за період з 1988 року по 2003 рік.
Вказана заява за принципом екстериторіальності передана до ГУ ПФу у Вінницькій області.
Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області №221750003107 від 03.06.2022 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 08.04.2022 відповідно до Закону №1058-IV з врахуванням заробітної плати за період роботи з 01.07.2000 по 01.04.2022.
Однак, при призначені пенсії не враховано стаж роботи та заробітну плату згідно з довідками, виданими Чемеровецьким районним трудовим архівом, №105/04-03 від 18.05.2021 та №148/04-03 від 13.05.2021, оскільки наявні розбіжності між первинними документами (в зазначених довідках значиться " ОСОБА_1 ", " ОСОБА_1 ", " ОСОБА_2 ", " ОСОБА_3 ", "Красота Валентина Волод.") та паспортними даними позивачки. При цьому, частково зарахований стаж роботи в колгоспі імені Леніна Вишнівчицької сільської ради Чемеровецького району, зазначений у довідці №106/04-03 від 18.05.2021, а саме: з 01.07.1986 по 31.12.1986 (140 трудоднів); з 01.01.1988 по 31.12.1988 (174 трудодні); з 01.01.1989 по 31.12.1989 (186 трудоднів); з 01.01.1990 по 31.12.1990 (172 трудодні); з 01.01.1991 по 31.12.1991 (218 трудоднів); з 01.01.1992 по 31.12.1992 (227 трудоднів); з 01.01.1993 по 31.12.1993 (215 трудоднів); з 01.01.1994 по 31.12.1994 (225 трудоднів); з 01.01.1995 по 31.12.1995 (1 рік).
Не погодившись з відмовою в зарахуванні частини стажу, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 8 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що право на отримання пенсії мають право громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Частинами 1- 3 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Крім того, згідно п.2 постанови Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року N 310 "Про трудові книжки колгоспників" (була чинна на час внесення спірних записів до трудової книжки позивача) трудова книжка колгоспника являється основним документом про трудову діяльність членів колгоспу.
Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).
Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За змістом до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку закріплено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.
Відповідно до пунктів 5, 6 Постанови №310 до трудової книжки колгоспника заносились, зокрема, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення, переведення на іншу роботу, припинення роботи.
Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.
Пунктом 13 Постанови №310 передбачено, що відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.
Так, при дослідженні записів трудової книжки колгоспника 3398, позивач у період з 10.06.1986 по 04.01.2004 працювала в колгоспі імені Леніна Вишнівчицької сільської ради Чемеровецького району. Однак, на  титульній сторінці вказаної трудової книжки, наявні виправлення.
В той же час, Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року по справі № 490/12392/16-а звернув увагу, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
При цьому, у постанові від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Вказане дає підстави для висновку, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка звернулася за пенсією а отже, й не може впливати на її особисті права, а відтак недотримання роботодавцем усіх вимог при заповненні трудової книжки, не може бути беззаперечною підставою для відмови в призначенні пенсії, особи, яка звернулася за такою.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 у справі                          № 677/277/17.
Варто зазначити, що позивачем при зверненні за призначенням пенсії, також надано довідки видані Чемеровецьким районним трудовим архівом, №105/04-03 від 18.05.2021, №148/04-03 від 13.05.2021 та №106/04-03 від 18.05.2021, в яких стосовно особи, щодо якої надається інформація, зазначено " ОСОБА_1 ", " ОСОБА_1 ", " ОСОБА_2 ", " ОСОБА_3 ", " ОСОБА_1 ".
Оскільки у довідках №105/04-03 від 18.05.2021, №148/04-03 від 13.05.2021 та №106/04-03 від 18.05.2021, виданих Чемеровецьким районним трудовим архівом, прізвище, ім`я та по батькові особи зазначено не повністю, при призначені пенсії не враховано стаж роботи та заробітну плату згідно з довідками №105/04-03 від 18.05.2021 та №148/04-03 від 13.05.2021.  
При цьому, у довідці №106/04-03 від 18.05.2021 кількість відпрацьованих людиноднів за період з 1996 року по 2003 рік (включно) збігаються (з урахуванням математичних правил округлення) з записами у трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_1 , виданої ОСОБА_1 ; у довідці №105/04-03 від 18.05.2021 кількість нарахованих грошей збігаються з записами у трудовій колгоспника №3398, виданої ОСОБА_1 .
Крім цього, за приписами п.3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Згідно, п. 4.2 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 N 18-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 N 22-1, у необхідних випадках посадовими особами територіальних органів Пенсійного фонду України надається допомога щодо одержання відсутніх у особи документів для призначення пенсії.
Отже, відповідач у разі виникнення в нього сумнівів щодо записів у трудовій книжці позивача та недостатності у ній відомостей про роботу, наділений правом перевірити та витребувати їх, однак цим правом не скористався. Крім того, при зверненні позивача за пенсією не надав останньому допомоги в одержанні відсутніх у нього документів, що відповідно вищевказаних правових норм являється ще й обов`язком відповідача.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в тій частині, що відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу позивача періодів роботи та  заробітну плату, згідно довідок №106/04-03 від 18.05.2021, №105/04-03 від 18.05.2021 та №148/04-03 від 13.05.2021 (в частині періоду з 1996 року по 2003 рік), виданих Чемеровецьким районним трудовим архівом, а відтак наявні підстави для задоволення позову.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 304, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Граб Л.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сторчак В. Ю.    Смілянець Е. С.