Номер провадження: 33/813/560/23
Номер справи місцевого суду: 521/19144/22 
Головуючий у першій інстанції Маркарова С.В. 
Доповідач Гемма Ю. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2023 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Гемма Ю.М.,
за участю секретаря Узун Н.Д., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07.02.2023 року по справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
в с т а н о в и в:
Цією постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Постановою цього суду від 07.03.2023 року виправлено описку в постанові від 07.02.2023 року в резолютивній частині та зазначено, що накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
07.03.2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та з клопотанням про поновлення такого строку. Клопотання ним обґрунтовано тим, що справу розглянуто за його відсутності та без належного повідомлення про виклик до суду. Копію постанови суду ним отримано 01.03.2023 року. 
ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, в судове засідання для розгляду клопотання не з`явилися - про день, час та місце апеляційного розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Його неявка не перешкоджає розгляду справи. 
Перевіривши матеріали справи та розглянувши клопотання, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до положень ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Із викладеного випливає, що законодавець визначив процесуальний механізм, яким встановив обчислення строку на апеляційне оскарження постанови судді з дня її винесення, а не отримання самої копії постанови, особою щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.
Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.
Як випливає з матеріалів справи, суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 за його відсутності, оскільки в судові засідання, призначені на 07.02.2023 він не з`явився без поважних причин, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був належним чином повідомлений шляхом доставки SMS повідомлення документу «Судова повістка-повідомлення про судове засідання». (а.с.60).
Указане свідчить про те, що судом першої інстанції було вжито всіх заходів для належного виклику особи.
При складанні протоколу про адміністративні правопорушення за участю ОСОБА_1 , йому було повідомлено про те, що справа щодо нього буде розглядатись в Малиновському районному суді м. Одеси.
Отже, ОСОБА_1 було достовірно відомо про те, що справа про адміністративне правопорушення щодо нього перебуває на розгляді в Малиновському районному суді м. Одеси, але він не продемонстрував готовність брати участь в судовому засіданні та від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. 
Зважаючи на викладене, підстави вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи було порушено вимоги ст.268 КУпАП, відсутні.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Положеннями Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та п.40 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов пороти України» від 03.04.2008 року, у справі «Устименко проти України» від 29.10.2010 року визначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п.1 ст.6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду, який в свою чергу визначає, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового його вирішення.
Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Тобто ЄСПЛ наголосив на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не продемонстрував готовність брати участь в судовому розгляді та не проявив належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо розгляду справи щодо нього.
Особисто ОСОБА_1  до суду не подавав жодних клопотань про відкладення розгляду справи та неможливість його безпосередньої участі в судовому засіданні.
07.03.2023 ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07.02.2023 року щодо нього після закінчення строку апеляційного оскарження, який сплив 17.02.2023 року, тобто за спливом 1 місяця з дня винесення постанови.
Посилання ОСОБА_1   на те, що копію постанови суду першої інстанції він отримав лише 01.03.2023 як на поважну причину пропуску ним строку на апеляційне оскарження, не ґрунтуються на законі, оскільки він мав право на оскарження постанови суду протягом 10 днів із дня винесення постанови, а не із дня отримання її копії.
При цьому ОСОБА_1   не був позбавлений можливості на своєчасне отримання інформації щодо результату розгляду справи щодо нього протягом строку апеляційного оскарження, що свідчить про його неналежну процесуальну поведінку, яка не була спрямована на його готовність брати участь у розгляді справи, та створення ним умов для розгляду справи за його відсутності з метою подальшого оскарження судового рішення з цих підстав.
У своєму клопотанні ОСОБА_1  не навів переконливих доводів про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду від 07.02.2023 щодо нього.
Починаючи з 08.02.2023 по 17.02.2023, що був робочим днем, ОСОБА_1 мав право та можливість своєчасно подати апеляційну скаргу про перегляд постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку. Однак протягом зазначеного часу, він не скористався своїм процесуальним правом.
Доказів про те, що судом чинились будь-які перешкоди в отриманні копії судового рішення після оголошення в межах строку на апеляційне оскарження, апелянтом не надано.
Достовірно знаючи про те, що справа про адміністративне правопорушення перебуває на розгляді в суді першої інстанції, ОСОБА_1   не проявив належної процесуальної поведінки та готовності брати активну участь у розгляді справи, і будь-яких доказів про те, що він не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу про перегляд постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку - не надав, і тим самим пропустив строк без поважної причини.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, як про це ставиться питання ОСОБА_1  не має, тому апеляційну скаргу належить поверненню апелянту.
Керуючись ст.294 КУпАП України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07.02.2023 року по справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього - відмовити в зв`язку із пропуском строку апеляційного оскарження без поважних причин, а апеляційну скаргу повернути апелянту.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.М. Гемма