ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 квітня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/19848/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу             ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 22 грудня 2022 року (головуючий суддя:  Юрков Е.О.) по адміністративній справі   № 160/19848/22     
за позовом ОСОБА_1 Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання рішення протиправним, скасування його та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 12.12.2022 року звернувся до  суду з позовною заявою до відповідача Виконавчого комітету Дніпровської міської ради( далі Виконкому ДМР), в якій просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Виконкому ДМР від 01.11.2022 року  № 952 «Про вжиття заходів щодо безпечного користування об`єктом благоустрою міста» ;та зобов`язати відповідача здійснити демонтаж, встановлених на виконання рішення № 952 від 01.11.2022 року, бетонних блоків та металевої огорожі, які перешкоджають доступу до його домоволодіння та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 22.12.2022 року у відкритті провадження у справі відмовлено з підстав п.1 ч.1 ст.170 КАС України.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу суду через порушення судом норм процесуального права, матеріали справи направити для продовження розгляду до  суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги не обґрунтованими виходячи з наступного.
Згідно матеріалів справи рішенням Виконкому ДМР від 01.11.2022 року № 952 «Про вжиття заходів щодо безпечного користування об`єктом благоустрою міста» доручено інспекції з питань благоустрою ДМР спільно з КП «Управління контролю за благоустроєм міста» ДМР вжити заходів щодо безпечного користування об`єктом благоустрою міста, відгородити бетонними блоками ділянку відповідно до графічного матеріалу (додаток), яка межує із самочинним будівництвом за адресою АДРЕСА_1 , що створює загрозу для життя та здоров`я людей, Департаменту громадського порядку та цивільного захисту ДМР спільно з КП «Муніціпальна варта» ДМР організувати на зазначеній території охорону шляхом чергування.
Із тексту позову вбачається, що позивач не погоджується із зазначеним рішенням органу місцевого самоврядування, що є відповідачем по справі, виконанням якого порушено його право доступу до домоволодіння та земельної ділянки за зазначеною адресою. просить відповідача здійснити демонтаж зведених споруд, які перешкоджають в користуванні об`єктами приватної власності.  
Суд першої інстанції відмовив у відкритті провадження у справі за приписами п.1 ч.1 ст.170 КАС України з підстав, що позов не є публічно-правовим , та не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а є приватно-правовим.
Суд апеляційної інстанції   погоджується з такою ухвалою суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до   п. 2 ч. 1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.
За п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. 
В силу викладеного характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.
Суд першої інстанції у відповідності до приписів ч.5 ст.242 КАС України застосував правові висновки Великої Палати Верховного Суду, та Верховного Су у справах № 914/2006/17 від 23.05.2018 року, № 823/2042/16 від 04.09.2018 року, № 826/20197/13-а від 19.06.2018 року, № 804/1001/16 від 18.04.2018 року, № 336/2177/17   від 25.04.2018 року, № 815/2082/17 від 18.07.2018 року, якими зазначено наступне.
До адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.
Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.
До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.
Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Згідно положень ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Зважаючи на викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спір, який є предметом цього розгляду, є приватно-правовим, оскільки спірне рішення органу місцевого самоврядування безпосередньо не стосується права власності позивача на земельну ділянку та домоволодіння , що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , але виконання спірного рішення пов`язане з перешкодами в реалізації його права користування вищезазначеними об`єктами, внаслідок чого підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані, практика Верховного Суду по зазначеним апелянтом справам не підлягає застосуванню, оскільки   постанови винесені не по подібним обставинам.
Викладене свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про відмову у відкритті провадження у справі за приписами п.1 ч.1 ст.170 КАС України з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для скасування ухвали суду відсутні.
          Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-      
                                              
ПОСТАНОВИВ:
   
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 22 грудня 2022 року по адміністративній справі № 160/19848/22     – залишити без змін.
Постанова суду  набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 діб.   

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай