ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 317/404/23                                                  Головуючий в 1 інст. Ачкасов О.М.
Провадження № 33/807/448/23                                                         Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       8 травня 2023 року                                                 м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 20.02.2023 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір,–

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1  звернувся з апеляційною скаргою на вищевказану постанову суду першої інстанції разом з клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 26січня 2023 року отримав судову повістку через засоби поштового зв`язку із викликом у судове засідання, призначене на 20 лютого 2023 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.13). 
Постанова районного суду була постановлена 20 лютого 2023 року (а.с.14). 
Відповідно до супровідного листа Запорізького районного суду Запорізької області від 27.02.2023 року за №317/404/23/1474/2023 ОСОБА_1 (а.с.15) було направлено копію постанови для відома та добровільної сплати штрафу і судового збору.
З матеріалів провадження вбачається, що вперше апеляційну скаргу ОСОБА_1 було подано 30 березня 2023 року (а.с. 19-24) і її було постановою апеляційного суду від 6 квітня 2023 року повернуто апелянту через пропуск строку на апеляційне оскарження і відсутність клопотання про його поновлення (а.с. 29-31). 
Вдруге апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 3 травня 2023 року разом із клопотанням про поновлення строку на оскарження. 
В обґрунтування клопотання апелянт зазначає, що апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження через сімейні обставини, які полягали у хворобі його матері і через юридичну необізнаність апелянта. 
Апелянт наголошує, що сімейні обставини стали причиною його неявки у судове засідання, яке відбулося 20 лютого 2023 року – хвороба матері (з-за чого саме й був інцидент, який став причиною складання протоколу), за якою він доглядав більше місяця.
Разом з тим, вказані доводи спростовуються матеріалами справи, оскільки по-перше: протокол відносно апелянта було складено з приводу події, яка відбулася 9 січня 2023 року, а не 20 лютого 2023 року (в день розгляду справи судом), а по-друге додана до клопотання довідка з приводу лікування ОСОБА_2 датована лише 15 березня 2023 року та не містять відомостей щодо її лікування у період часу, в який суд розглядав справу та період часу на апеляційне оскарження постанови суду від 20 лютого 2023 року (а.с. 42). Не підтверджено також вказаною довідкою і те, що апелянт дійсно здійснював догляд весь цей час за ОСОБА_2 та що вона потребувала догляду з його боку. 
Поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного судового розгляду. 
З аналізу практики Європейського суду з прав людини вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано судове рішення або копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа «Мушта проти України»); відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи «Безруков проти Росії», «Брумареску проти Румунії»).
Виходячи з викладеного, встановлено, що доводи апелянта про поновлення строків в справі є безпідставними, оскільки  ОСОБА_1 у клопотанні не зазначає про об`єктивні причини, які заважали їй подати апеляційну скаргу. 
Наведені вище обставини справи дають суду апеляційної інстанції підстави вважати, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. Відповідно наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у його відсутність оцінюються судом критично, як необґрунтовані та такі, що спростовані матеріалами справи.
При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які заяви ОСОБА_1 про відкладення судового засідання чи про неможливість прибуття в судове засідання з причин, що зазначаються ним в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Твердження ОСОБА_1 про те, що ним було отримано копію оскаржуваної постанови суду лише 16 березня 2023 року підтверджується матеріалами справи, але не є беззаперечною підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження понад два місяця.
Щодо того, що  ОСОБА_1 звернувся за професійною правничою допомогою лише 17.03.2023 року (а.с.17) то вказане також не може бути підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки кожен учасник відомого йому судового провадження зобов`язаний добросовісно користуватися наданими йому процесуальними правами.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Таким чином, ОСОБА_1 самостійно вирішив звернутися за правовою допомогою лише після отримання копії оскаржуваної постанови суду та самостійно здійснював вибір адвоката для отримання правової допомоги у справі про адміністративне правопорушення, таким чином суд не несе відповідальності за взаємовідносини між клієнтом та адвокатом, а тому контроль за належним та своєчасним виконанням своїх професійних обов`язків як адвоката покладено на ОСОБА_1 .
Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що інформація щодо результатів судового розгляду є загальнодоступною та кожен може ознайомитися з інформацією щодо розгляду справи на сайті судової влади, а зі змістом ухваленого судового рішення - на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Доводи клопотання про поновлення строку які полягають в тому, що апелянт, будучи своєчасно сповіщеним про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився і через юридичну необізнаність вважав, що суд без його участі не буде розглядати справу і буде відкладати її розгляд, також не вказують на поважну причину неприбуття до суду та відповідно не можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. 
Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, яким би не була надана оцінка судом апеляційної інстанції, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не зазначено, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , будучи самостійним суб`єктом оскарження, не скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в строки, що визначені чинним законодавством та, зважаючи на відсутність перешкод для реалізації такого права, пропустив такий строк без поважних причин.
Окрім того, юридична необізнаність з чинним законодавством не може бути визнана як поважна причина пропуску строку, оскільки ознайомлення зі змістом правових норм, які регулюють різні сфери правовідносин між учасниками суспільства, покладається саме на громадян та на їхню правову свідомість.
Розглядаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд звертає увагу на те, що жодних доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 , чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно, тобто в період з 20 лютого 2023 року по 2 березня 2023 року включно, або навіть в десятиденний строк з моменту отримання копії оскаржуваної постанови суду, тобто з 16 березня 2023 року по 27 березня 2023 року, подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, суду не надано.
Будь-яких обставин, які б дійсно позбавили апелянта можливості подати апеляційну скаргу в десятиденний строк з дня прийняття постанови, апелянтом не наведено.
Отже, поважних причин пропуску строку на оскарження постанови районного суду від 20 лютого 2023 року судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП - повернути апелянту.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя –

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 20 лютого 2023 року і апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                        В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 317/404/23