Справа № 343/1646/18 
Провадження № 22-ц/4808/607/23 
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М. 
Суддя-доповідач Василишин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 травня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача                Василишин Л.В.,
суддів:                        Фединяка В.Д., Максюти І.О.,
секретаря                        Петріва Д.Б.
за участю                 представника відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у  ОСОБА_2 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2023 року, постановлену у складі судді Лицура І.М. в м. Долині, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порочить його честь та гідність інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачем в приміщенні «Нової Пошти», зобов`язати відповідача з дня набрання рішенням суду законної сили публічно вибачитись перед ним за грубе спілкування та нанесення образ і спростувати поширену ним інформацію в такий же спосіб, в який вона була поширена, тобто в присутності працівників « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відвідувачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які чули образливі слова, сказані відповідачем, також зобов`язати відповідача з дня набрання рішенням суду законної сили опублікувати вибачення в громадсько-політичному тижневику «Добра Справа» та в газеті «Свіча», заборонити відповідачу вчиняти дії, які принижують його честь та гідність, що виражається в грубому, образливому та нецензурному спілкуванні з ним та розповсюдженні недостовірної інформації, а також стягнути з нього 250 000,00 грн моральної шкоди, 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу, транспортні витрати в сумі 1200,00 грн, витрати на  папір в сумі 100,00 грн, 24,00 грн витрат на СD-диски та 120,00 грн  на заправку картриджа до ксерокса.
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення
Долинський районний суд Івано-Франківської області ухвалою від 29 березня 2023 року визнав висновок експерта № 875 від 27 березня 2020 року неповним та ухвалив призначити в справі додаткову судову психологічну експертизу, проведення якої доручив експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.
На вирішення експертів поставив наступні запитання: 
1. Які індивідуально-психологічні особливості має ОСОБА_2 .?
2. Чи має ОСОБА_2 індивідуально-психологічні особливості, що суттєво вплинули на характер його свідчень у справі?
3. Чи є ситуація, що досліджується, психотравмуючою для ОСОБА_2 , а саме: сказані йому ОСОБА_3 слова, висловлені в нецензурній формі?
4. Чи спричинені ОСОБА_2 моральні страждання і моральна шкода висловлюваннями ОСОБА_3 .?
5. Яка глибина та інтенсивність психотравмуючого впливу спричинених ОСОБА_2 страждань і моральної шкоди за умов їх наявності?
6. Який можливий розмір грошового відшкодування за завдані страждання і моральну шкоду внаслідок висловлювань ОСОБА_3 .?
Витрати за проведення додаткової судової психологічної експертизи суд ухвалив покласти на ОСОБА_3 .
Провадження по справі на час проведення експертизи зупинив.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки експерту для дослідження було надано тільки дані, які позитивно характеризують особу позивача, так як були підібрані останнім і взагалі не було враховано дані щодо його особи, надані відповідачем, то висновок експерта № 875 від 27 березня 2020 року за результатами проведення судово-психологічної експертизи є неповним та одностороннім, а тому для з`ясування обставин, що мають значення для справи та забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення справи, суд уважав за необхідне призначити додаткову судову психологічну експертизу, на вирішення якої поставити запитання, запропоновані відповідачем, оскільки позивач додаткових питань не заявляв. 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2 на ухвалу суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідач та його представник подали документи, які нібито негативно характеризують його, на стадії судового розгляду справи по суті, а тому такі є неналежними та недопустимими доказами. Крім того, суд першої інстанції не постановляв ухвалу про долучення таких документів до матеріалів справи, з огляду на це, відсутні підстави для надання їх експерту для проведення додаткової судової психологічної експертизи.
Також апелянт вказує на те, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для призначення додаткової експертизи, оскільки висновок експерта, який міститься в матеріалах справи є повним та якісним, містить детальний опис проведеного дослідження та обґрунтовані висновки з поставлених судом запитань. 
До того ж, апелянт звертає увагу на те, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції після закриття підготовчого засідання. При цьому висновки суду про те, що відповідач клопотання про призначення додаткової експертизи подав до закриття підготовчого засідання не відповідають дійсності, оскільки з матеріалів справи встановлено, що суд закрив підготовче судове засідання 22 грудня 2020 року, а лише через рік після цього – 02 грудня 2021 року відповідач заявив клопотання про проведення додаткової судової психологічної експертизи.
Позиція інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 – адвокат Ватутін І.П., заперечуючи доводи апеляційної скарги, просить таку залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін. Вважає, що оскаржувана ухвала є достатньо вмотивованою і такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права.
Зазначає, що експерту не були відомі усі суттєві обставини особистого життя ОСОБА_2 , зокрема, щодо великої кількості судових і кримінальних проваджень, учасником та ініціатором яких є останній. Водночас наявність у експерта такої інформації, на думку представника відповідача, зумовила би надання експертом значно об`єктивнішої психологічної оцінки поведінки позивача і більш конкретнішої відповіді на поставлені судом запитання. 
Наголошує, що клопотання про призначення додаткової експертизи подане ще до закриття підготовчого судового засідання, що правильно встановив суд першої інстанції. 
Заяви (клопотання) учасників справи
У судовому засіданні представник відповідача – адвокат Ватутін І.П. заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.
Апелянт ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із настановчою сесією у закладі вищої освіти та зайнятістю в інших справах, не раніше ніж 31.05.23р. 
Враховуючи положення частини першої статті 371, частини другої статті 372 ЦПК України колегія суддів відхилила подане клопотання у зв`язку із закінченням строку розгляду скарги, тоді як з клопотанням про продовження процесуального строку останній не звертався. ОСОБА_2 реалізував своє право на викладення позиції у апеляційній скарзі, а наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення рішення.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди.
Долинський районний суд Івано-Франківської області заочним рішенням від 26 травня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволив частково.
Ухвалив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 63760,50 грн, а також з ОСОБА_3 на користь держави 2027 грн судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив (а.с. 204-206, том 1).
Ухвалою від 04 листопада 2020 року суд поновив ОСОБА_3 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення як пропущений з поважних причин.
Заочне рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 травня 2020 року скасував та призначив справу до розгляду в загальному порядку за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.
Підготовче судове засідання ухвалив провести 19 листопада 2020 року о 16:00 год за участю сторін (а.с. 35-37, том 2).
Ухвалою від 22 грудня 2020 року суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 10 год 12 січня 2021 року з викликом сторін по справі (а.с. 123, том 2).
12 січня 2021 року представником відповідача - ОСОБА_1 подано клопотання про долучення до матеріалів справи як доказів додаткових документів, що характеризують особу позивача та мають значення для правильного вирішення спору з проханням поновити строк на їх подання. 
02 грудня 2021 року Долинським районним судом Івано-Франківської області зареєстровано клопотання ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_1 про призначення додаткової судової психологічної експертизи. В обґрунтування клопотання зазначено, що висновки експерта, за результатами проведеної експертизи, щодо спричинення ОСОБА_2 психологічних страждань є неповними, неясними і такими, що складені без урахування дійсних обставин і фактів, що об`єктивно характеризують особу позивача (а.с. 77-84, том 3). 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з частиною першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.
Відповідно до пунктів 5, 7, 8 частини другої статті 197 ЦПК Україниу підготовчому засіданні суд може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.
За змістом положень статті 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу.
Відповідно до частини першої статті 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).
У справі, що переглядається, клопотання про призначення у справі додаткової судової психологічної експертизи було розглянуто та вирішено судом після закриття підготовчого провадження, що суперечить наведеним процесуальним нормам.
Верховний Суд у постанові від 11 серпня 2021 року у справі № 191/2592/19 зазначив, що такого роду клопотання як призначення експертизи у справі, за правилами статті 189 ЦПК України, повинні бути заявлені на стадії підготовчого провадження.
Водночас колегія суддів констатує, що норми ЦПК передбачають можливість вирішення подібного клопотання і в ході судового розгляду.
Зокрема, згідно зі статтею 222 ЦПКУкраїни головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
Тобто навіть після закінчення підготовчого засідання не виключається можливість подання до суду відповідних клопотань, натомість такі клопотання не лише мають бути обґрунтовані особою, яка подає відповідне клопотання, а й судом мають бути встановлені відповідні обставини із врахуванням думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи і ухвалюється процесуальне рішення. У цьому виявляється принцип «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється» (Рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 27 травня 2013 року, пункт 106)».
Зазначене узгоджується із можливістю суду першої інстанції за наявності певних обставин прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, що узгоджується із практикою Верховного Суду (постанови від 16 грудня 2021 року у справі № 910/7103/21, та від 05 жовтня 2022 року у справі № 204/6085/20).
У даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, окрім несвоєчасного подання клопотання, сторона жодним чином не обґрунтувала неможливість подання такого клопотання до закінчення підготовчого провадження, а суд першої інстанції, вирішуючи таке клопотання не встановив обставин, які б перешкоджали стороні відповідача реалізувати свої права на цій стадії. 
Водночас, суд помилково виснував, що клопотання подане до закриття підготовчого судового засідання, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду постановлена судом 22 грудня 2020 року, а спірне клопотання сторона відповідача заявила 02 грудня 2021 року, тобто після спливу майже річного строку, про що наголошував позивач. 
Крім того, колегія суддів уважає за необхідне зазначити, що в клопотанні про призначення додаткової судової психологічної експертизи сторона відповідача посилалася на докази, строк на подання яких вони просили поновити у клопотанні від 12 січня 2021 року та долучити такі докази до матеріалів справи (а.с. 129-131, том 2), однак судом першої інстанції, таке клопотання вирішено не було, що встановлено апеляційним судом на підставі звукозаписів судових засідань. Отже, оскільки судом не було вирішено клопотання про долучення відповідачем нових доказів, підстави для врахування їх судом при призначенні додаткової експертизи, та відповідно, і експертом під час проведення експертного дослідження, не можна вважати достатньо обґрунтованими.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що позивач також подавав заяву по суті - заяву про збільшення позовних вимог після закриття підготовчого провадження у справі. Суд першої інстанції розглянувши таку заяву, відмовив в її прийнятті з огляду на те, що така може бути подана тільки до закінчення підготовчого провадження, (ухвала суду від 11 серпня 2022 року а.с.158, том 3). При цьому у зазначеній ухвалі суд вірно констатував, що підготовче провадження у справі закрито саме 22 грудня 2020 року.
Отже, одночасна відмова у прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог з підстав закриття підготовчого провадження та задоволення клопотання сторони відповідача про призначення додаткової експертизи на цій же стадії процесу, вказує на неоднакове ставлення суду до учасників процесу, на що обґрунтовано звертає увагу апелянт у скарзі. 
Дії суду, що сприяють встановленню істини у справі, в жодному разі не повинні сприйматися як дії щодо захисту однієї із сторін процесу. Правосуддя через процес необхідно розглядати як доступність, що полягає у певному стандарті, який відбиває вимоги справедливого та ефективного судового захисту, що конкретизується в належних судових процедурах, розумних строках, і безперешкодного звернення усякої заінтересованої особи до суду. 
У сукупності, наведені обставини вказують на необґрунтованість судового рішення щодо призначення спірної експертизи, оскільки без правильного вирішення наведених процесуальних питань, законність її проведення буде під загрозою. 
За наведених обставин, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про допущення судом порушень норм процесуального права під час вирішення клопотання про призначення додаткової експертизи, а отже, передчасність висновку суду першої інстанції про наявність підстав для його задоволення.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи наведене, колегія суддів уважає за необхідне частково задоволити апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Суд першої інстанції повинен у визначений процесуальним законом спосіб усунути виявлені в ході перегляду порушення та ухвалити обґрунтоване рішення щодо заявленого клопотання. 
Крім того, при вирішенні цього питання суду слід звернути увагу на необхідність чіткого дотримання норми статті 113 ЦПК України щодо підстав призначення додаткової експертизи, оскільки таке має значення для правильного вирішення спору в цілому. Зокрема, при вирішенні питання щодо повноти та ясності висновку експерта, суд повинен детально вивчити обставини з цього приводу, оскільки як вбачається зі змісту звукозаписів та журналів судових засідань, судом було ухвалено про виклик експерта для дачі пояснень за висновком, однак такого здійснено не було. Тобто висновок суду щодо неповноти та неясності висновку без вирішення ним же ухваленої процесуальної дії щодо виклику експерта є передчасним ( а.с.118, том 2). 
Керуючись статтями 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд-        
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.
Ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 18 травня 2023 року.

Суддя-доповідач:                                                                Л.В. Василишин 
Судді:                                                                                В.Д. Фединяк 
       І.О. Максюта