Справа № 936/893/22

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2023                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/740/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 29.09.2022.
       Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. на користь держави.
       З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 452718 від 11.09.2022 та постанови судді від 29.09.2022 вбачається, що громадянин ОСОБА_1 11.09.2022 біля 16 год 10 хв по вул. Центральній в с. Н.Ворота, Мукачівського району, керуючи транспортним засобом державний номер НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів в режимі «таксі» з метою отримання доходів, без ліцензії на право здійснення такої господарської діяльності, чим порушив порядок провадження господарської діяльності, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді від 29.09.2022 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою, не ґрунтується на нормах матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Суд розглянув справу без його участі, при цьому, належним чином не повідомив його про час та місце розгляду справи, чим порушив його право на захист. Складений протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про отримання ним доходу за перевезення пасажира, також відсутня вказівка на конкретних осіб (пасажирів), яким він надавав послуги з перевезення, не зазначено місце, час та обставини вчинення адміністративного правопорушення, відсутні підписи, як його так і свідка, їх адреси, тобто вказаний протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення, який складений щодо нього, не являється процесуальним документом, що засвідчує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. З наведених підстав вважає, що матеріалами справи його вина не підтверджена.

-2-

Будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився. Останній рухом справи не цікавився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судом першої інстанції надано вірну оцінку неявці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до суду, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак на її розгляд 29.09.2022 не з`явився без поважних причин, реалізувавши таким чином свої процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП. При таких обставинах і відношенні особи до розгляду справи, розгляд судом справи у відсутності особи, не може вважатись порушенням її прав.
       Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи рішення у справі щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції врахував вказані вимоги, дав об`єктивну оцінку всім доказам, які наявні в матеріалах справи. Факт вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення  підтверджується  протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 452718 від 11.09.2022, складеним інспектором СРПП ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області Гошпером О. Ф., згідно якого 11.09.2022 біля 16 год 10 хв по вул. Центральній в с. Н. Ворота Мукачівського району, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом державний номер НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів в режимі «таксі» з метою отримання доходів, без ліцензії на право здійснення такої господарської діяльності.
-3-

З пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що 11.09.2022 близько 14 год він зустрівся з ОСОБА_1 та попросив останнього відвезти його додому з м. Стрий до м. Свалява, за проїзд якому заплатив 2000 грн. 
Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за порушення особою порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субЙ`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Про легітимність здійснення підприємницької діяльності свідчить видане у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію встановленого зразка. Зайняття підприємницькою діяльністю особою, яка не отримала у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію або особою, свідоцтво про державну реєстрацію якої було скасовано у визначеному законодавством порядку, і є об`єктивною стороною правопорушення.
Статтею 6 частиною 12 Закону України «Про автомобільний транспорт»  встановлено, що усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України, підлягають державному контролю.  
Згідно ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», встановлені зобов`язання, зокрема, ліцензування на автомобільному транспорті, спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.
Відповідно до  ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього  Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, тощо. 
Тобто, з наведених вимог нормативно-правових актів та законів вбачається, що обов`язковою умовою належного перевезення пасажирів транспортним засобом є ліцензійний документ на право перевезення пасажирів, які ОСОБА_1 працівникам поліції надані не були. Не надано таких доказів і апеляційному суду.
З огляду на матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що він перевозками пасажирів не займається, коштів за це не отримував, спростовуються показами свідка  ОСОБА_3 , який за проїзд заплатив ОСОБА_1 2000 грн.Інших доказів про те, що ОСОБА_1 не займається пасажирськими перевезеннями, апеляційному суду не надано.
       З матеріалів справи також вбачається, що складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить посилання на місце, час і суть адміністративного правопорушення, посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адресу свідка, його підпис, а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, в тому числі і про розгляд справи у Воловецькому районному суді, однак ОСОБА_1 відмовився засвідчити вказані обставини своїм підписом. 

-4-

       Всупереч доводів апеляційної скарги, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які б давали підстави вважати, що інспектор СРПП ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області  Гошпер О. Ф., був  упереджений при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , і що в нього були підстави фальсифікувати такий, на такі дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і під час розгляду справи апеляційним судом. Тому, апеляційний суд приходить до висновку,  що працівник поліції при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень. 
       Посилання ОСОБА_1  на незаконність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, і такий не являється процесуальним документом, що засвідчує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, апеляційним судом розцінюється, як спосіб захисту спрямований на уникнення адміністративної відповідальності.
       Також, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено й даних про те, що у свідка ОСОБА_3 , були підстави для обмови ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, – такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких не додано і на такі не посилалася ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду.
       Більш того, жодних даних про те, що ОСОБА_1  звертався до правоохоронних органів про притягнення свідка ОСОБА_3 , до відповідальності за дачу ним неправдивих показань, матеріали справи не містять і таких не надано суду апеляційної інстанції. 
       У матеріалах справи відсутні дані про те, що свідок ОСОБА_3 дав неправдиві свідчення, що у нього були підстави оговорити ОСОБА_1 , що він був упереджений та зацікавлений у притягненні останнього до адміністративної відповідальності, а тому виконував вказівку працівників поліції щодо викриття ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. 
       При оцінці зібраних по справі доказів, з урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії  ОСОБА_1   за ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому доводи наведені в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими і такі відхиляються. 
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують факту винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення.
       Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення, суддя врахував характер та ступінь адміністративного правопорушення, особу правопорушника та обставини справи й призначив останньому адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції вищевказаної статті, яке є справедливим і таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення .
Враховуючи викладене, судом першої інстанції було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП, для з`ясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 , у вчиненні дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 

-5-

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_4  залишити без задоволення, а постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 29.09.2022 щодо нього,- без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя