ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/3880/21	
Південно-західний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Аленіна О.Ю., 
суддів: Богатиря К.В., Колоколова С.І.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області
на   рішення Господарського суду Одеської області від 15.06.2022
по справі   №916/3880/21
за позовом   Акціонерного товариства   “ДТЕК Одеські електромережі”
до   Головного управління Національної поліції в Одеській області
про   стягнення заборгованості в загальному розмірі 135791,24 грн

ВСТАНОВИВ
Акціонерне товариство “ДТЕК Одеські електромережі” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення заборгованості в загальній сумі 135791,24 грн., у т.ч. 118922,23 грн. – заборгованості за недовраховану електричну енергію, 9585,46 грн. – пені, 2169,92 грн. – 3% річних, 5113,63 грн. – інфляційних втрат. 
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем п.п. 1 п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме самовільне підключення електроустановок до мереж АТ “ДТЕК Одеські електромережі” з порушенням схеми обліку, що призвело до необлікованого використання відповідачем електроенергії.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.06.2022 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за недораховану електричну енергію в розмірі 118922 грн. 23 коп., 3% річних в сумі 2169   грн. 92 коп., інфляційні втрати в розмірі 5113   грн. 63 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2109 грн. 76 коп., в задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.
В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що у спірних правовідносинах мало місце порушення відповідачем ПРРЕЕ, факт чого відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами. 
За твердженням суду першої інстанції, відповідач у встановлений строк рахунок позивача за необліковану електричну активну енергію не оплатив, при цьому в матеріалах справи відсутні докази непогодження відповідачем з рішенням або діями позивача щодо проведення перерахунку та вартості необлікованої електроенергії у спірних правовідносинах, а також вірність розрахунку матеріалами справи не спростовується.
З огляду на наведене, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за недораховану електричну енергію в розмірі 118922,23 грн є обґрунтованими.
Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд першої інстанції зазначив, що дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3% річних в розмірі 2169,92 грн та інфляційних втрат у розмірі 5113,63 грн, судом встановлено, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат було здійснено позивачем вірно, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. 
Стосовно нарахування пені у розмірі 9585,46 грн місцевий господарський суд зазначив, що умовами договору № 225 про постачання електричної енергії від сторонами не встановлений розмір пені за порушення виконання зобов`язання з оплати недорахованої електричної енергії. Відтак, сторонами по справі не було вчинено письмового правочину щодо забезпечення виконання зобов`язань з оплати недорахованої електричної енергії у вигляді пені. А тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в загальній сумі 9585,46 грн є необґрунтованими та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню. 
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 15.06.2022 по справі №916/3880/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» у повному обсязі.
Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим дане рішення підлягає скасуванню, з наступних підстав. 
Так, за твердженням апелянта, матеріли справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що саме дії відповідача призвели до порушення, яке було виявлено працівниками позивача під час перевірки. 
Скаржник зазначає, що доступ до електрообладнання, в тому числі і до приладів обліку виключно представник постачальника, а під час розгляду справи у суді першої інстанції представник позивача не заперечував того факту що працівники відповідача не мають доступу до електрообладнання.
Як стверджує апелянт, зі змісту Акту про порушення вбачається, що кришка приладу обліку, ввідний рубильник та індикатор дії полів не пошкоджені. Дані обставини, як вважає скаржник, свідчать про те, що ні працівниками відповідача, ні третіми особами не було здійснено несанкціонованого втручання, як у роботу електрообладнання ДТЕК Одеські електромережі, так і в схему електроживлення.
Наголошує скаржник й на тому, що представники позивача здійснюючи неодноразовий контроль та перевірку приладів обліку та інших електричних приборів на об`єкті відповідача не виявили дане порушення раніше.
Скаржник також наголошує на тому, що працівниками відповідача не було здійснено самовільного підключення будь-яких електричних приборів, оскільки усі дії щодо монтажу або демонтажу підключення або відключення електричних приборів, струмоприймачів, електроустановок, електропроводки до електричної мережі здійснювалось працівниками постачальника електричної енергії. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження у справі №916/3880/21 за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Господарського суду Одеської області від 15.06.2022 та визначено розгляд апеляційної скарги здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.   
Судом апеляційної інстанції отримано відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
В обґрунтування своїх заперечень АТ “ДТЕК Одеські електромережі” зазначає, що за результатами проведеної перевірки позивачем було складено Акт про порушення, який представник споживача підписав без зауважень. При цьому, споживачу було роз`яснено його право внесення зауважень до акту, однак вносити свої зауваження або будь-які пояснення представник споживача відмовився. 
Необґрунтованим, на думку апелянта, є твердження відповідача, що Акт про порушення не може слугувати доказом порушення відповідачем ПРРЕЕ, оскільки саме Акт є достатнім, належним та допустимим доказом наявності порушення ПРРЕЕ, так як акт підписаний з урахуванням вимог п.8.2.5.
Позивач також наголошує на тому, що 24.03.2021 на виконання Акту-вимоги про необхідність приведення електроустановки споживача у відповідність до ПРРЕЕ, представниками Компанії за участі представників Споживача, виявлене порушення у вигляді самовільного підключення електроустановок до мереж АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» було усунуто, про що складений відповідний Акт технічної перевірки та Акт-підтвердження про те, що безоблікове підключення до мереж ОСР «ДТЕК Одеські Електромережі» відключено. Представниками Споживача поставлені власноручні підписи на вищевказаних актах, чим, на переконання позивача, в черговий раз підтверджується наявність виявленого порушення у відповідача.
Як стверджує позивач, 06.04.2021 в присутності представника Споживача комісія розглянула акт про порушення та прийняла рішення здійснити розрахунок у відповідності до п.пб, п.8.4.2, п.8.4.7, п.п2 п.8.4.8, п.8.4.12 ПРРЕЕ за 6 календарних місяців, по здійсненим замірам сили струму навантаження електроустановки. Всього сума заборгованості за недовраховану електричну енергію з урахуванням ПДВ склала 118 922,23 грн.
Також позивач звертає увагу на те, що з 01.03.2020 до дати складання акту 01.03.2021 року Споживачем було спожито 99 467кВт/год, а після складання Акту про порушення №8021332 від 18.03.2021 з 01.03.2021 по 01.01.2022 Споживачем було спожито 170 670кВт/год, тобто об`єм споживання збільшився в два рази, що також підтверджує факт порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії. При цьому, як стверджує позивач, пояснити таке суттєве збільшення споживання представник Споживача не зміг.
Все вищенаведене, на переконання позивача, свідчить про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Одеській області.
Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
В ході апеляційного розгляду даної справи Південно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України. Позивач скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
У зв`язку з введенням на території України воєнного стану та екстреними відключеннями світла, зокрема й у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду, справу було розглянуто Південно-західним апеляційним господарським судом у розумний строк, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.282 ГПК України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, 14 грудня 2016 року між ПАТ “Енергопостачальна компанія “Одесаобленерго” (постачальник) та Головним управлінням Національної поліції в Одеській області (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 225, відповідно до розділу 1 якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком “Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії”, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатком “Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін” між постачальником та споживачем або інша межа обумовлена окремим додатком до договору.
У відповідності до п. 2.3 договору № 225 від 14.12.2016 споживач зобов`язується, зокрема, оплачувати постачальнику електричної енергії вартість спожитої електричної енергії згідно з умовами додатків “Порядок розрахунків” та “Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії? (п.п. 2.3.3); здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника електричної енергії та електроустановками споживача згідно з додатком “Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії” (п.п. 2.3.4); забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника електричної енергії за пред?явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії (п.п. 2.3.5).
Пунктом 4.2 договору № 225 від 14.12.2016 визначено, що сторони погодили відповідальність споживача, а саме: за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком ?Порядок розрахунків?, споживач оплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на той період, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплат. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком (п.п. 4.2.1);  споживач сплачує постачальнику електричної енергії вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою HKРЕ. від 04 травня 2006 р. № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за № 782/12656 (далі - Методика), за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача: самоцільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою (п.п. 4.2.3); споживач несе відповідальність за технічний стан розрахункових приладів обліку та пломб на них, які знаходяться на його території, забезпечує їх охорону та збереження (п.п. 4.2.4).
Також сторонами до договору № 225 про постачання електричної енергії від 14.12.2016 були підписані додаток № 2 – Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії; додаток № 5 – Порядок розрахунків (для бюджетних організацій); додаток № 7 – Акт 1799 Ц від 22.11.2016 р. розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін; додаток № 7.1 – Однолінійна схема електропостачання.
Вподальшому, 11 жовтня 2017 року між Публічним акціонерним товариством “Енергопостачальна компанія “Одесаобленерго” (постачальник) та Головним управлінням Національної поліції в Одеській області (споживач) було укладено додаткову угоду до договору № 225 про постачання електричної енергії від 14.12.2016 р., якою внесено зміни у додатки № 2, № 3, № 7.1 та № 10, виклавши їх в новій редакції.
27.12.2018 Головним управлінням Національної поліції в Одеській області було  підписано заяву-приєднання до умов публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті АТ “Одесаобленерго”, на умовах раніше укладеного договору про постачання електричної енергії за № 225.
З 01.01.2019 на території Одеської області розпочав діяльність оператор системи розподілу - АТ “ДТЕК Одеські електромережі” на підставі ліцензії про розподіл електричної енергії згідно Постанови НКРЕКП № 1345 від 06.11.2018 р. “Про видачу АТ “Одесаобленерго” ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом”. Водночас, крім функцій оператора системи розподілу, АТ “ДТЕК Одеські електромережі” також виконує функції постачальника послуг комерційного обліку, адміністратора комерційного обліку згідно абз. 3 п. 5, п.11 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р., тобто, АТ “ДТЕК Одеські електромережі” адмініструє точки комерційного обліку електроенергії, отримує від споживача або самостійно здійснює зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, що спожита споживачем та надає цю інформацію постачальнику електроенергії для підтвердження того, скільки постачальник продав (поставив) електричної енергії споживачу в розрахунковому місяці. 
Найменування АТ  “Одесаобленерго” з 11.09.2020 було змінено на АТ “ДТЕК Одеські електромережі”. 
18.03.2021 року працівниками АТ ?ДТЕК Одеські Електромережі? була проведена перевірка дотримання споживачем – Головним управлінням Національної поліції в Одеській області на об`єкті відділу поліції № 92 Одеського районного управління поліції № 91 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 р., за адресою: м. Одеса вул. Грецька, 42, під час якої було виявлено порушення відповідачем вказаних Правил, а саме п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.4, 5.5.5, що відповідає порушенню п. 8.4.2 – самовільне підключення електроустановок до електричної мережі ОСР ДТЕК. 
За результатами вказаної перевірки представниками АТ “Одесаобленерго” був складений акт про порушення № 8021332 від 18.03.2021 р., який підписано трьома представниками позивача та від споживача – А.О. Ковальовим. Крім того із вказаного акту про порушення № 8021332 від 18.03.2021 р. та із матеріалів справи вбачається, що до нього додаються фотоматеріали, акт технічної перевірки № 1017358 від 18.03.2021 р., акт-вимога № 600203 від 18.03.2021 р., в якому зазначено про необхідність приведення електроустановки споживача у відповідність із ПРРЕЕ у строк до 26.03.2021 р. 
Також працівниками АТ “Одесаобленерго” було складено акт заміни/технічної перевірки № 1017381 від 24.03.2021 р. Вказані вище акти  підписані і представниками компанії і споживача. 
30.03.2021 начальником центру забезпечення підполковником поліції Якименком А.П. була подана до АТ “Одесаобленерго” заява про перенесення засідання комісії по розгляду акту № 8021332 від 18.03.2021 р. на 06.04.2021р. на 10 год. 30 хв. У вказаній заяві заявником вказано, що копія акта ним отримана.
Так, 06.04.2021 під час засідання комісії АТ ?ДТЕК Одеські Електромережі? було розглянуто акт № 8021332 від 18.03.2021 р. про порушення Правил, про що складено протокол № 488, та комісією на об`єкті споживача – Районний відділ поліції № 2, Одеське районне управління поліції № 2, вул. Грецька, 42, кут провулок Червоний, 5, виявлено порушення ПРРЕЕ, а саме: площа перерізу проводу (кабелю) (згідно з гл.1.3 ПУЕ) АВВГ 4*25 мм2; допустимий тривалий струм проводу (кабелю) (згідно з гл.1.3 ПУЕ) 70 А; дата усунення порушення 24.03.2021 р. 
За результатами розгляду вказаного акту № 8021332 від 18.03.2021 р. комісією прийнято рішення провести нарахування згідно з пунктом № 8.4.2.6, 8.4.23 та за формулою № 8.4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 зі змінами і доповненнями, струм споживання Іа=72,6 А; Ів=8,7 А; Іс=03 А; тривалість роботу струмоприймачів протягом доби 12 год.; період нарахування з 18.09.2020 р. по 18.03.2021 р.; всього підлягає до сплати за необліковану електричну активну енергію 118922,23 грн. за 35093 кВт*годин.
На вказану суму 118922,23 грн. (в т.ч. ПДВ 19820,37 грн.) позивачем виставлено відповідачу рахунок № 8021332 з терміном оплати протягом 30 днів від дня отримання рахунку. 
Вказаний рахунок разом з копією протоколу № 488 від 06.04.2021 р. та розрахунком нарахування недорахованої електроенергії було отримано 06.04.2021 р. представником споживача Якименком А.П., що підтверджується підписом останнього на вказаних протоколі та рахунку.
Відповідач у встановлений строк рахунок позивача № 8021332 не оплатив, що й стало підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд визнав заявлені позовні вимоги обґрунтованими та задовольнив їх у повному обсязі. 
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду з цього приводу зазначає наступне.
Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За приписами ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
У відповідності до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. 
Положення ч.1 ст. 634 ЦК України передбачають, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
З огляду на наведене, Головне управління Національної поліції в Одеській області уклало публічний договір шляхом приєднання до публічного договору про розподіл електричної енергії з АТ “ДТЕК Одеські електромережі” на умовах раніше укладеного договору про постачання електричної енергії за № 225.
За вимогами ст. 204 Цивільного кодексу України укладений сторонами договір, як правочин є правомірним на час розгляду справи, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, і його недійсність не була визнана судом, а тому зазначений договір в силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами, і зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник)  зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші  ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Відповідно до п. 2.3.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (в редакції, що була чинною на дату складання акту про порушення) електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) суміщеними з лічильником електричної енергії або окремими засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.
При цьому згідно п. 5.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (в редакції, що була чинною на дату складання акту про порушення) оператор системи має право, зокрема: на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до розрахункових засобів вимірювання електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів та інших учасників роздрібного ринку, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи; на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії та потужності, вимірювання показників якості електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та/або точки обліку відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору; контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів; складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та порушення вимог законодавства України у сфері енергетики.
Відтак, у АТ “ДТЕК Одеські електромережі”, як оператора системи, є право на отримання безперешкодного доступу до розрахункових засобів вимірювання електричної енергії з метою проведення обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень. 
Наявними матеріалами справи підтверджується, що 18.03.2021 року працівниками АТ ?ДТЕК Одеські Електромережі? була проведена перевірка на об`єкті відповідача за результатами якої встановлено порушення відповідачем вказаних Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018, а саме п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.4, 5.5.5, що відповідає порушенню п. 8.4.2 – самовільне підключення електроустановок до електричної мережі ОСР ДТЕК, про що складено акт про порушення № 8021332 від 18.03.2021.
Колегія суддів зауважує, що названий акт підписано трьома представниками позивача та представником споживача – А.О. Ковальовим. 
Згідно з п. 1.1.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (в редакції, що була чинною на дату складання акту про порушення) акт про порушення - документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення на об`єкті споживача цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.
У відповідності до п. 8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (в редакції, що була чинною на дату складання акту про порушення), у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється      акт про порушення      згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення. Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, про що зазначається в акті про порушення. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи). До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті. Представники оператора системи перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести пояснення та зауваження до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.
Із вищевказаного Акту про порушення № 8021332 від 18.03.2021 вбачається, що його було підписано представником споживача – Головного управління Національної поліції в Одеській області Ковальовим А.О. без жодних зауважень.
Відповідно до п. 8.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (в редакції, що була чинною на дату складання акту про порушення) на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти      глави 8.4      цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.
06.04.2021 під час засідання комісії АТ ?ДТЕК Одеські Електромережі? було розглянуто акт № 8021332 від 18.03.2021 про порушення Правил, про що складено протокол № 488, та комісією на об`єкті споживача – Районний відділ поліції № 2, Одеське районне управління поліції № 2, вул. Грецька, 42, кут провулок Червоний, 5, виявлено порушення ПРРЕЕ, а саме: площа перерізу проводу (кабелю) (згідно з гл.1.3 ПУЕ) АВВГ 4*25 мм2; допустимий тривалий струм проводу (кабелю) (згідно з гл.1.3 ПУЕ) 70 А; дата усунення порушення 24.03.2021 р. За результатами розгляду вказаного акту № 8021332 від 18.03.2021 р. комісією прийнято рішення провести нарахування згідно з пунктом № 8.4.2.6, 8.4.23 та за формулою № 8.4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 зі змінами і доповненнями, струм споживання Іа=72,6 А; Ів=8,7 А; Іс=03 А; тривалість роботу струмоприймачів протягом доби 12 год.; період нарахування з 18.09.2020 по 18.03.2021; всього підлягає до сплати за необліковану електричну активну енергію 118922,23 грн. за 35093 кВт*годин.
Відповідно до п. 8.4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави.
Згідно з п. 8.4.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень, зокрема, самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку.
Пунктом 8.4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що у разі виявлення у непобутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6-8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (Wдоб.с.п., кВт·год), розраховується за формулою Wдоб.с.п. = Р с.п. * t      вик.с.п., де Р с.п. - потужність самовільного підключення (кВт), що розраховується за формулами у разі підключення до однієї фази Р с.п. = I * U ном.фаз. * сosцУ, де I – сила струму, що може протікати по колу самовільного підключення, визначена виходячи: з найменшого допустимого струму, який може протікати через поперечну площу перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до електричної мережі, згідно з главою 1.3 ПУЕ, А; з найменшої сили струму спрацювання комутаційних апаратів, що задіяні у схемі самовільного підключення до електричної мережі (за умови, що зазначена сила струму спрацювання менша сили струму, визначеної виходячи з поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до електричної мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 ПУЕ), А. У разі непроведення вимірів поперечної площі перерізу всіх проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до електричної мережі, потужність самовільного підключення (Pс.п., кВт) визначається виходячи з допустимого тривалого струму, що може протікати через мінімальний діаметр електропроводки, згідно з положеннями глави 1.3 ПУЕ (за умови, що зазначена сила струму менша сили струму спрацювання комутаційних апаратів, що задіяні у схемі самовільного підключення до електричної мережі). За згодою сторін сила струму може бути визначена виходячи із сили струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних на об`єкті споживача струмоприймачів на максимальну потужність або з максимальної сили струму навантаження струмоприймачів, підключених до схеми самовільного підключення на момент виявлення порушення, на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології; U      ном.фаз. - номінальна фазна напруга, кВ; cosцУ - косинус кута між фазною напругою Uфаз      та струмом навантаження, який протікає тією самою фазою, визначений на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології. У разі відсутності у представників оператора системи відповідних засобів вимірювальної техніки cosцУ      приймається рівним 0,9; t      вик.с.п. - час використання самовільного підключення протягом доби (приймається рівним 12 год/добу). Поперечна площа перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до електричної мережі, визначається на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології. Комутаційні апарати, що задіяні у схемі самовільного підключення до електричної мережі, можуть вилучатися оператором системи для направлення їх на експертизу для встановлення фактичної сили струму їх спрацювання, про що зазначається в акті про порушення.
Позивачем виставлено відповідачу рахунок № 8021332 на загальну суму 118922,23 грн з терміном оплати протягом 30 днів від дня отримання рахунку. 
Даний рахунок разом з копією протоколу № 488 від 06.04.2021 та розрахунком нарахування недорахованої електроенергії було отримано 06.04.2021 представником споживача Якименком А.П., що підтверджується підписом останнього на вказаних протоколі та рахунку (а.с. 40-42).
Відповідно до статті 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції – заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.
Частиною 1 статті 236 ГК України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо. Згідно з частиною 2 вищезазначеної статті перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним.
Отже, зі змісту вказаних положень чинного законодавства вбачається, що рішення про донарахування споживачу вартості недоврахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією. 
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 237 Господарського кодексу України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.
Відповідно до п. 8.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (в редакції, що була чинною на дату прийняття рішення, оформленого протоколом № 488 від 06.04.2021 р.) кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день). У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення та/або визначенні обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, вирішуються Регулятором, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики відповідно до компетенції, енергетичним омбудсменом та/або судом. Якщо судом прийнято рішення, яким спростовано факт безоблікового споживання електричної енергії споживачем та/або відмовлено оператору системи в задоволенні позову щодо стягнення зі споживача вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої на підставі акта про порушення, та за умови набрання рішенням суду законної сили оператор системи скасовує відповідний акт про порушення.
Колегія суддів наголошує на тому, що споживачем рішення комісії про застосування оперативно-господарської санкції не оскаржувалось. 
Однак, відповідач у встановлений строк рахунок позивача № 8021332 не оплатив.
Слід відзначити також, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження непогодження відповідача з рішенням або діями позивача щодо проведення розрахунку та вартості необлікованої електроенергії у спірних правовідносинах
Натомість, як вже було зазначено вище, представником відповідача як Акт про порушення, так й Протокол засідання комісії від 06.04.2021 за №488 підписано без жодних зауважень, пояснень, тощо.
Відтак, виходячи з обставин даної справи та враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, у спірних правовідносинах мало місце порушення з боку відповідача ПРРЕЕ, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за недораховану електричну енергію в розмірі 118922,23 грн є обґрунтованими.
Щодо заявлених позивачем до стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Стаття 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 
При цьому застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно частини першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення трьох процентів річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством. 
У відповідності до положень ЦК проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань. Так, розмір таких процентів річних може бути визначений сторонами в договорі. 
Статтю 625 ЦК України розміщено у розділі І “Загальні положення про зобов`язання” книги 5 ЦК України. Отже, положення розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 ЦК України).
Виходячи з наведеного, дія ст. 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо сплати нарахованої оперативно-господарської санкції, нараховуються три відсотки річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 р. у справі №910/10156/17, від 16.05.2018 р. у справі № 14-16цс18, постановах Верховного Суду від 17.10.2018 р. у справі № 908/2552/17 та від 04.12.2019 р. у справі №910/13238/18.
Індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. 
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. В листі Верховного Суду України від 03.04.97р. N 62-97 р. також наведені відповідні рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ Верховного Суду України.
Враховуючи викладене, перевіривши здійснений позивачем розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача трьох відсотків річних в розмірі 2169,92 грн та інфляційні втрати в розмірі 5113,63 грн.
З проводу заявленої позивачем до стягнення пені у розмірі 9585,46 грн господарський суд зазначає наступне.
Невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (несплата оперативно-господарської санкції в сумі 118922,23 грн.) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання, зокрема з боку відповідача.
В свою чергу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1      ст. 611 ЦК України).
Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).
Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України      неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За приписами ч. 1      ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 193 ГК України      кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.
Ч. 1, 2, 4 ст. 217 ГК України передбачають, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.
В силу положень ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6      ст. 232 ГК України).
Частиною 1 статті 231 ГК України передбачено, що законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.
Як свідчить положення п.п. 4.2.1 п. 4.2 договору № 225 про постачання електричної енергії від 14.12.2016 р. за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком ?Порядок розрахунків?, споживач оплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на той період, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплат. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком
При цьому пунктами 2.3.3 - 2.3.4 договору № 225 про постачання електричної енергії від 14.12.2016 визначено, що споживач зобов`язується оплачувати постачальнику електричної енергії вартість спожитої електричної енергії згідно з умовами додатків “Порядок розрахунків” та “Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії?; здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника електричної енергії та електроустановками споживача згідно з додатком “Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії”.
Таким чином, вказаними положеннями договору №225 про постачання електричної енергії від 14.12.2016 сторонами – АТ “ДТЕК Одеські електромережі” та Головним управлінням Національної поліції в Одеській області погоджено відповідальність споживача у вигляді сплати пені саме за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком ?Порядок розрахунків?. При цьому вказаними пунктами 2.3.3 - 2.3.4  договору відповідач, як споживач, зобов`язався оплачувати постачальнику електричної енергії вартість спожитої електричної енергії та оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника електричної енергії та електроустановками споживача. З огляду на викладене господарський суд доходить висновку, що умовами вказаного договору № 225 про постачання електричної енергії від 14.12.2016 р. сторонами не встановлений розмір пені за порушення виконання зобов`язання з оплати недорахованої електричної енергії.
Згідно приписів ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Так, сторонами по справі не було вчинено письмового правочину щодо забезпечення виконання зобов`язань з оплати недорахованої електричної енергії у вигляді пені.
Відтак, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в загальній сумі 9585,46 грн є необґрунтованими та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню. 
Колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта з приводу того, що він не має доступу до електроустановок та його працівниками та/або третіми особами не було здійснено несанкціонованого втручання, як у роботу електрообладнання ДТЕК Одеські електромережі, так і в схему електроживлення, оскільки за умовами укладеного між сторонами договору № 225 від 14.12.2016 саме споживач несе відповідальність за технічний стан розрахункових приладів обліку та пломб на них, які знаходяться на його території, забезпечує їх охорону та збереження (п.п. 4.2.4).
До того ж, колегія суддів зазначає, що у відповідності до Акту про порушення працівниками АТ ?ДТЕК Одеські Електромережі? було виявлено порушення відповідачем вказаних Правил, а саме п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.4, 5.5.5, що відповідає порушенню п. 8.4.2 – самовільне підключення електроустановок до електричної мережі ОСР ДТЕК. 
При цьому, відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження того, що виявлене позивачем порушення, а саме самовільне підключення електроустановок до електричної мережі ОСР ДТЕК сталося не з вини позивача, а внаслідок дій третіх осіб.
Колегія суддів також не приймає до уваги твердження скаржника з приводу того, що представники позивача здійснюючи неодноразовий контроль та перевірку приладів обліку та інших електричних приборів на об`єкті відповідача не виявили дане порушення раніше, оскільки скаржником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що порушення, яке зафіксовано в Акті існувало раніше, а тому числі й під час здійснення попередніх перевірок.
Не заслуговують на увагу й твердження скаржника з приводу того, що зі змісту Акту про порушення вбачається, що кришка приладу обліку, ввідний рубильник та індикатор дії полів не пошкоджені, оскільки у даному випадку порушення Правил, яке допущене відповідачем полягає у самовільному підключенні до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку, за що передбачена окрема відповідальність у відповідності до вимог ПРРЕЕ. В той час, як порушення цілісності приладу обліку, індикаторів, пломб засобів обліку є окремими порушеннями, яке у даному випадку не є предметом спору. 
Колегія суддів також зауважує, що на виконання Акту-вимоги про необхідність приведення електроустановки споживача у відповідність до ПРРЕЕ, представниками позивача, за участі представників Споживача, виявлене порушення у вигляді самовільного підключення електроустановок до мереж АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» було усунуто, про що складений відповідний Акт технічної перевірки та Акт-підтвердження про те, що безоблікове підключення до мереж ОСР «ДТЕК Одеські Електромережі» відключено.
Згідно з статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 15.06.2022 відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України,  колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 15.06.2022 у справі №916/3880/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Датою ухвалення та складання повного судового рішення є 06.04.2023.

Головуючий суддя                                                                      Аленін О.Ю.

Суддя                                                                                  Богатир К.В.

Суддя                                                                                   Колоколов С.І.