ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" квітня 2023 р.                                                           Справа №909/618/22
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: 
головуючий суддя                                                                      Желік М.Б. 
судді                                                                                            Орищин Г.В.
                                                                                                Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Старт» б/н від 10.02.2023 (вх. №01-05/449/23 від 13.02.2023) та Бурштинської міської ради Івано Франківської області, №404/02-27 від 20.02.2023 (вх. №01-05/554/23 від 24.02.2023) 
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.01.2023 (суддя Скапровська І.М., повний текст складено 19.01.2023)
у справі №909/618/22
за позовом: Керівника Івано-Франківської окружної прокуратури, вул. Василіянок, буд. 48, м. Івано-Франківськ, 76018, в інтересах держави, в особі Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, вул. Січових Стрільців, 4, м. Бурштин, Івано-Франківська область, 77111
до відповідача: ТзОВ «Енерго-Старт» вул. Козацька, буд. 1 Б, с. Угринів, Івано-Франківська область,77423, 
про розірвання договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки та стягнення судових витрат

за участю представників: 
від прокуратури: Винницька Л.М. - прокурор
від позивача: Кудиба З.І. – представник (в режимі відеоконференції)
від відповідача: не з`явився

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 05.01.2023 у справі №909/618/22 позов задоволено; розірвано договір оренди земельної ділянки площею 13,6022 га (кадастровий номер 2621283201:01:001:0561), укладений 18.12.2017 між Задністрянською сільською радою та ТзОВ «Енерго-Старт»; зобов`язано ТзОВ «Енерго-Старт» повернути Бурштинській міській раді земельну ділянку комунальної власності площею 13,6022 га, що розташована за адресою с.Задністрянське Галицького району Івано-Франківської області, вул. С. Бандери, 1; стягнуто з ТОВ «Енерго-Старт» на користь Івано-Франківської обласної прокуратури - 4 962 грн судового збору.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.01.2023 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, здійснити розподіл судових витрат.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2023 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Орищин Г.В., Галушко Н.А.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Старт» та призначено розгляд справи №909/618/22 на 22.03.2023. 
Також не погоджуючись із рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 05.01.2023 у справі №909/618/22, позивач звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та залишити без розгляду позов Керівника Івано-Франківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Бурштинської міської ради Івано-Франківської області до ТзОВ «Енерго-Старт» про розірвання договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки та стягнення судових витрат.
Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 24.02.2023 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Орищин Г.В., Галушко Н.А. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2023 поновлено строк на апеляційне провадження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Бурштинської міської ради Івано-Франківської області на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.01.2023 та призначено розгляд справи №909/618/22 на 22.03.2023. 
21.03.2023 на адресу суду від Івано-Франківської окружної прокуратури надійшли відзиви на апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Старт» та Бурштинської міської ради Івано-Франківської області.
В судовому засіданні 22.03.2023 колегія суддів ухвалила об`єднати апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Старт» та Бурштинської міської ради Івано-Франківської області на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.01.2023 у справі №909/618/22 в одне апеляційне провадження та оголосити перерву до 29.03.2023.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 змінено дату судового засідання та призначено справу до розгляду на 05.04.2023.
28.03.2023 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання Бурштинської міської ради про долучення до матеріалів справи інформації щодо надходження на поштову адресу повідомлення прокуратури в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру». До клопотання додано лист Бурштинської міської ради №785/02-27 від 27.03.2023.
29.03.2023 на адресу суду надійшло пояснення Івано-Франківської окружної прокуратури №09.51-68-806ВИХ-23 від 23.03.2023 щодо дотримання порядку, визначеного у ст.23 Закону України «Про прокуратуру» в частині інформування уповноваженого органу про заявлення прокурором позову в його інтересах.
05.04.2023 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням члена колегії судді – Галушко Н.А. у відпустці. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.04.2023  призначено розгляду справи на 19.04.2023.
В судове засідання 19.04.2023 відповідач явки уповноваженого представника не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 
Так, ухвалу від 10.04.2023 про призначення судового засідання у справі на 19.04.2023 було надіслано представнику відповідача адвокату Тиніву І.Д. 11.04.2023 на електронну адресу, вказану ним в апеляційній скарзі, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції та інформацією про доставку електронного листа на вказану електронну адресу, долученими до матеріалів справи.
Відповідно до ч.7 ст.242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 22.11.2022 у справі № 29/5005/6325/2011 (904/7806/21).
Також апеляційний суд врахував, що представник апелянта (відповідача) був присутній (в режимі відеоконференції) в судовому засіданні 22.03.2023 та надав суду пояснення щодо доводів апеляційної скарги.
Клопотань про відкладення розгляду справи чи повідомлень про поважність причин неявки представника станом на день судового засідання 19.04.2023 від відповідача не надходило, явка представників в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника апелянта. 
В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримала, надала пояснення щодо доводів апеляційної скарги, просила скасувати оскаржене рішення та залишити без розгляду позов Керівника Івано-Франківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Бурштинської міської ради Івано-Франківської області до ТзОВ «Енерго-Старт» про розірвання договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки та стягнення судових витрат.
Прокурор проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечила, надала суду пояснення щодо представництва інтересів держави в особі Бурштинської міської ради Івано-Франківської області шляхом пред`явлення позову до ТзОВ «Енерго-Старт» про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки, просила оскаржене рішення залишити без змін.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційних скарг не підлягають задоволенню, а відтак оскаржуване рішення слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Керівник Івано-Франківської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом в інтересах держави в особі Бурштинської міської ради Івано-Франківської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Старт» про стягнення 73 579, 06 грн заборгованості по орендній платі за землю, розірвання договору оренди земельної ділянки площею 13,6022 га (кадастровий номер 2621283201:01:001:0561) для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель та споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій в с. Задністрянське Галицького району Івано-Франківської області, вул. С. Бандери, 1, укладеного 18.12.2017 між Задністрянською сільською радою та ТзОВ «Енерго-Старт», зобов`язання ТзОВ «Енерго-Старт» повернути Бурштинській міській раді земельну ділянку комунальної власності площею 13,6022 га (кадастровий номер 2621283201:01:001:0561), що знаходиться в межах с. Задністрянське Івано-Франківського району Івано-Франківської області, вул. с. Бандери,1 та стягнути  судовий  збір в розмірі 7 443 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, всупереч умовам договору оренди земельної ділянки від 18.12.2017 та додаткової угоди №1 від 06.04.2018 до зазначеного договору, а також вимогам законодавства, систематично не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою загальною площею 13,6022 га, що є підставою для розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки орендодавцю. 
Позивач – Бурштинська міська рада, під час розгляду справи в суді першої інстанції заперечував проти задоволення позовних вимог, вказував, що прокурор не дотримався порядку, передбаченого у ст.23 Закону України «Про прокуратуру», для звернення з даним позовом до суду, оскільки 15.08.2022 Бурштинська міська рада звернулась із позовом до ТзОВ «Енерго-Старт» про стягнення заборгованості, але в значно більшій сумі (справа №909/622/22). 
Крім того, позивач вказував на те, що прокурор заявив вимогу про розірвання договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки, яка не підлягає задоволенню судом, оскільки на вказаній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно відповідача і спірна земельна ділянка виділена для обслуговування вказаного нерухомого майна, отже, обраний прокурором в інтересах позивача спосіб захисту у вигляді зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку в натурі є неефективним в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та фактично не призводить до відновлення його порушених прав. 
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 28.10.2023 за клопотанням прокурора позов Керівника Івано-Франківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Бурштинської міської ради Івано-Франківської області до відповідача ТзОВ «Енерго-Старт» в частині вимог про стягнення 73 579,06 грн заборгованості по орендній платі за землю - залишено без розгляду.
Відповідач у поясненнях по справі щодо позовних вимог заперечував, вказував, що прокурор не довів наявності підстав для представництва інтересів держави в особі Бурштинської міської ради в суді. 
Також відповідач звернувся до суду з клопотанням про повернення позовної заяви без розгляду, у задоволенні якого було відмовлено протокольною ухвалою в судовому засіданні 05.01.2023. 
Місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржене рішення, врахував, що факт порушення відповідачем умов спірного договору в частині своєчасної  сплати орендної плати встановлено рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2022 у справі №909/622/22 та не заперечується сторонами, та дійшов висновку про те, що вимога прокурора в частині розірвання договору та повернення земельної ділянки, що є предметом спірного договору, підлягає задоволенню виходячи з того, що відповідач не довів суду належними та допустимими доказами факту належного виконання зобов`язань по оплаті орендної плати та того, що Цивільним Кодексом України передбачено право розірвати договір за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та повернути, згідно умов спірного договору (п.7.1), після припинення дії договору оренди, орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
Вимоги апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Старт» обґрунтовано тим, що оскаржене рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, суд не встановив всіх обставин справ, не надав належної оцінки доказам, які мають важливе значення для вирішення спору та врахував правові позиції Верховного Суду в аналогічних правовідносинах.
Так, відповідач зазначає, що суд першої інстанції зобов`язав ТзОВ «Енерго-Старт» повернути Бурштинській міській раді Івано-Франківської області спірну земельну ділянку всупереч тому, що на земельній ділянці розташоване нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності відповідачу, та не врахував правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 11.12.2018 у справі №903/181/17 та від 06.12.2018 у справі №905/484/17 в аналогічних спорах.
Зокрема, на земельній ділянці площею 13,6022 га (кадастровий номер 2621283201:01:001:0561), а також на суміжній земельній ділянці (кадастровий номер 2621283201:01:001:0495), розташоване належне відповідачу кагатне поле загальною площею 11433,3 кв.м. та жомові ями площею 9040 м.кв. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 926280726212), яке було набуте та зареєстроване у встановленому законом порядку – на підставі договорів купівлі-продажу від 15.11.2017, укладених між директором ТзОВ «Енерго-Старт» Полячком А.Б. та ВАТ «Галичцукор» в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Стефанюк Н.М. та посвідчених приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу Чіпко Н.З. за реєстровими номерами 940 та 938, протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Старт» №2 від 02.11.2017 та акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 02.11.2017 ТзОВ «Енерго-Старт».
Земельні ділянки, на яких розташоване нерухоме майно – кагатне поле та жомові ями, станом на дату укладення договорів купівлі-продажу і наразі, перебувають у комунальній власності, тому, з метою узаконення користування земельними ділянками, на яких розташоване нерухоме майно відповідача, враховуючи його правомірні очікування на вільний доступ до свого майна та можливість його використання, 18.12.2017 ТзОВ «Енерго-Старт» уклали із Задністрянською сільською радою договори оренди земельних ділянок, на яких розташоване таке майно, терміном на 49 років. Згодом, на підставі рішення Задністрянської сільської ради від 28.03.2018, у зв`язку зі зміною цільового призначення цих земельних ділянок, між Задністрянською сільською радою та ТзОВ «Енерго-Старт» 06.04.2018 було укладено додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 2621283201:01:001:0561 та 2621283201:01:001:0495, що знаходиться в с.Задністрянське Галицького району Івано-Франківської області для розміщення, будівництва та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (сонячної електростанції з подальшим СЕС), та які є суміжними.
Скаржник (відповідач) вказує, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не зазначив про наведені обставини та не надав належної оцінки поданим на їх підтвердження доказам.
На думку апелянта, якщо договір оренди земельної ділянки буде розірвано в судовому порядку, фактично відповідач однаково буде її використовувати, оскільки на ній розташоване належне йому нерухоме майно – кагатне поле. Апелянт звертає увагу на те, що позивач у справі – Бурштинська міська рада, також вважає, що позовні вимоги, заявлені прокуратурою про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки не підлягають задоволенню судом, оскільки є неефективним способом захисту порушених, зі слів прокуратури, прав держави, адже на земельній ділянці розташоване нерухоме майно відповідача.
Відповідач наголошує, що згідно з правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, фактичний користувач земельної ділянки, який без належної правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1. ст.1212 ЦК України, тобто, навіть при розірванні договору оренди, між ТзОВ «Енерго-Старт» та Бурштинською міською радою як розпорядником земельної ділянки будуть існувати правовідносини щодо використання земельної ділянки та плати за таке використання. Окрім того, згідно з вимогами ч.11 ст.120, ст.122 Земельного кодексу України власник нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці комунальної власності має обов`язок звернутись до органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність чи користування земельної ділянки, а орган місцевого самоврядування зобов`язаний передати таку земельну ділянку у власність чи користування. 
Таким чином, відповідач вважає, що зобов`язання звільнити земельну ділянку та передати її в натурі позивачу є порушенням права власності відповідача на належне йому нерухоме майно, при цьому покликається на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №903/181/17 та від 06.12.2018 у справі №905/484/17.
Окрім того, апелянт вказує, що суд першої інстанції, в порушення положень п.4 ч.5 ст.174 ГПК України розглянув по суті позовну заяву Керівника Івано-Франківської окружної прокуратури, оскільки 15.08.2022 Бурштинська міська рада звернулась із позовною заявою до Господарського суду Івано-Франківської області про стягнення з ТзОВ «Енерго-Старт» заборгованості по орендній платі за земельну ділянку в розмірі 137 034,83 грн., рішенням суду від 18.10.2022 у справі №909/622/22 позовну заяву задоволено, отже, міська рада вживала належних заходів для отримання орендної плати за спірним договором оренди земельної ділянки, а представництво прокурора інтересів Бурштинської міської ради носить завідомо безпідставний характер. 
Апелянт звертає увагу на те, що спір між сторонами щодо розірвання договору оренди відсутній, міська рада як позивач та відповідач звертались до суду першої інстанції із заявами про повернення позовної заяви прокуратурі, проте, суд протиправно відмовив в їх задоволенні та розглянув спір по суті.
У відзиві на апеляційну скаргу прокурор просить залишити таку без задоволення, оскільки доводи апелянта є безпідставними, а оскаржене рішення є законним та обґрунтованим.
Прокурор вказує, що суд першої інстанції належним чином оцінив фактичні обставини спору, надав всебічну оцінку наявним в матеріалах справи доказам в їх сукупності та встановив, що відповідач систематично не виконує істотних умов договору та не сплачує заборгованості з оплати оренди, навіть на виконання рішень суду, що є підставою для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки.
На переконання прокурора, не заслуговують на увагу доводи апелянта в частині відсутності відстав для розірвання договору оренди землі з мотивів знаходження на спірній земельній ділянці нерухомого майна відповідача, оскільки ТзОВ «Енерго-Старт», не зважаючи на тривалий строк дії договору оренди, що становить 49 років, умови договору не виконує, з 2021 року орендну плату не сплачує, що призводить до необхідності стягнення її у судовому порядку, що свідчить про систематичну несплату орендної плати, у зв`язку з чим до місцевого бюджету систематично не надходить значна сума коштів, що в свою черг, унеможливлює належне забезпечення подальшого соціально-економічного розвитку населеного пункту та перешкоджає виконанню покладених на орган місцевого самоврядування завдань, тим самим порушуються інтереси держави у бюджетній та земельній сферах. Окрім того, відповідач не задекларував за 2021 та 2022 роки свої зобов`язання щодо сплати орендної плати за землю, як того вимагають положення Податкового кодексу України, тобто, товариство не має наміру сплачувати орендну плату і надалі. 
Водночас, Бурштинська міська рада не надала оцінки невиконанню істотних умов договору оренди землі з боку ТзоВ «Енерго-Старт», будь-яких заходів з метою розірвання договору оренди землі не вжито.
Також прокурор вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо обрання прокурором неефективного способу захисту у вигляді зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку, оскільки на ній розміщене нерухоме майно відповідача, при цьому відповідач покликається на правові позиції, викладені у справах №903/182/17 та №905/484/17, які фактично відносяться до інших обставин та правовідносин, а саме питання щодо продовження договору оренди. Натомість суду слід врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.08.2022 у справі №914/374/21, де задоволено вимоги позивача про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки при знаходженні на ній нерухомого майна відповідача у зв`язку з порушенням істотних умов договору, а саме систематичної несплати орендної плати.
Щодо доводів апелянта в частині відсутності у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді прокурор вказує на те, що органу місцевого самоврядування неодноразово вказувалось на виявлені порушення та на те, що у випадку бездіяльності прокуратура вживатиме заходів представницького характеру, міська рада володіла інформацією та даними для самостійної підготовки позову, однак продовжувала бездіяльність. Прокурор покликається на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, та зазначає, що прокуратура  дотрималась порядку, визначеного у ст.23 «Про прокуратуру» та надала можливість позивачу самостійно звернутись до суду із відповідною позовною заявою.

Вимоги апеляційної скарги Бурштинської міської ради мотивовано тим, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та протиправним, зокрема, позивач, покликаючись на практику Верховного Суду, наголошує, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій, важливими також є конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи. Однак, суд першої інстанції при вирішенні спору застосував положення статті 23 Закону України «Про прокуратуру», які не підлягали до застосування при вирішенні цього спору.
Так, скаржник вказує, що твердження прокурора в позовній заяві про бездіяльність Бурштинської міської ради не відповідає дійсності, адже в цій справі прокуратура звернулась до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості, розірвання договору та повернення земельної ділянки 15.08.2022 і в цей самий день Бурштинська міська рада звернулась до суду з позовом до ТзОВ «Енерго-Старт» про стягнення заборгованості. При цьому, прокурор заявив вимогу щодо стягнення заборгованості з відповідача в розмірі 73 579,06 грн, натомість міська рада заявила позов про стягнення значно більшої суми – 223 158,15 грн. (справа №909/622/22) – із врахуванням додаткових вимог в частині інфляційних втрат, трьох відсотків річних та заборгованості за жовтень і листопад 2021 року. Вказане, на переконання апелянта, свідчить про неналежність зі сторони прокуратури у здійсненні ними захисту інтересів громади та відсутність всебічного вивчення обставин спору для формування правової позиції у справі. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2022 у справі №909/622/22 позов Бурштинської міської ради задоволено частково та стягнуто з ТзОВ «Енерго-Старт» 137 034,83 грн. заборгованості по орендній платі за земельні ділянки, 88 156,88 грн. – інфляційні втрати, 14194,27 грн. – 3% річних, 87 023,74 грн. інфляційних втрат та 3427,04 грн. судового збору.
Також прокурор до матеріалів позову долучив листування прокуратури з Бурштинською міською радою, з якого вбачається належне здійснення органом місцевого самоврядування заходів щодо стягнення заборгованості, а саме: Бурштинська міська рала листом від 24.05.2022 надала прокуратурі розрахунок заборгованості та поінформувала про те, що згідно з даними ГУ ДФС в Івано-Франківській області розмір заборгованості становить 302 459,79 грн.; 12.07.2022 прокуратура знову скерувала до Бурштинської міської ради звернення щодо надання даних стосовно заборгованості ТзОВ «Енерго-Старт» та здійснених ним виплат; міська рада звернулась до ГУ ДПС в Івано-Франківській області із листом для уточнення даних щодо розміру заборгованості; з Єдиного державного реєстру судових рішень станом на липень 2022 року вдалось встановити наявність двох судових рішень щодо стягнення заборгованості з відповідача за адміністративними позовами органу податкової служби – від 30.10.2020 у справі №300/2067/20 та від 13.05.2022 у справі №300/8108/21; міська рада звернулась до Івано-Франківського окружного адміністративного суду для ознайомлення з матеріалами справи, копії рішень у справі було отримано 03.08.2022; 27.02.2022 було отримано лист від органу податкової служби щодо помісячних нарахувань орендної плати та штрафних санкцій, до якого були додані картки нарахувань та сплати відповідачем платежів з орендної плати за землю; лише 07.08.2022 було отримано відповідь на звернення від ГУ ДПС Івано-Франківської області щодо результатів примусового виконання судових рішень про стягнення заборгованості з відповідача; 10.08.2022 секретар міської ради подав на ім`я міського голови службову записку щодо сплати судового збору у зв`язку з перерахунком розміру заборгованості товариства перед міською радою; довідку про нормативно грошову оцінку було отримано лише 20.07.2022, адже до 01.07.2022 органи Держгеокадастру фактично не працювали. Враховуючи перелічені обставини, апелянт стверджує, що міською радою здійснювались усі можливі заходи щодо стягнення заборгованості з товариства.
Щодо позовної вимоги про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки апелянт наголошує на тому, що на земельній ділянці, яка перебуває в оренді, знаходиться нерухоме майно відповідача – кагатні поля, що займають практично всю площу земельної ділянки і таку було виділено для обслуговування вказаного нерухомого майна. Зазначені обставини виключають можливість звільнення спірної земельної ділянки під будівлею, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 11.12.2018 у справі №903/182/17 та від 06.12.2018 у справі №905/484/17.
Таким чином, на переконання апелянта, обраний прокурором в інтересах позивача спосіб захисту у вигляді зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку в натурі є неефективним в розмінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та фактично не призводить до відновлення порушених прав, а тому виключає задоволення позовних вимог. Отже, задоволення вимоги прокурора про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки не матиме жодних реальних правових наслідків ні для відповідача, ні для територіальної громади.
Скаржник вказує, що суд першої інстанції при вирішенні спору не застосував положення статей 120 і 134 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України, адже навіть у разі розірвання спірного договору земельна ділянка може перебувати виключно у користуванні відповідача і не може бути передана будь-якій іншій особі.
Покликаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 16.02.2021 у справі №910/2861/18, апелянт зазначає, що суд помилково застосував положення ст.651 ЦК України, які не мали б бути застосовані при вирішенні цього спору, оскільки в розрізі цього спору несплата орендних платежів не є підставою для припинення орендних відносин стосовно земельної ділянки, адже на ній розташоване нерухоме майно відповідача і в разі розірвання такого договору відповідач зобов`язаний буде сплачувати неодержані доходи у вигляді орендної плати.
Окрім того, скаржник наголошує на неправильному застосуванні судом першої інстанції положень статті 23 Закону України «Про прокуратуру», оскільки прокурор взагалі не повідомив Бурштинську міську раду про свій намір подати позов в інтересах Бурштинської міської ради щодо стягнення заборгованості, розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки, на адресу Бурштинської міської ради таке повідомлення ні 15.08.2022, ні напередодні не надходило, отже в міської ради не було жодного розумного строку для відповідного реагування та подання відповідного позову. При цьому апелянт покликається на правові висновки Верховного Суду щодо дотримання прокурором вимог надати позивачу можливість самостійно звернутися до суду протягом розумного строку, викладені у постановах від 02.11.2021 у справі №906/569/19, від 28.06.2022 у справі №916/1283/20 та від 24.10.2019 у справі №910/8134/19. З огляду на наведене, апелянт вважає, що суд також порушив вимоги процесуального права, не залишивши позову прокурора без розгляду на підставі ч.1 ст.226 ГПК України.
У відзиві на апеляційну скаргу Бурштинської міської ради прокурор просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін як законне, обґрунтоване та постановлене за результатами повного і всебічного з`ясування фактичних обставин справи, з дотриманням положень матеріального та вимог процесуального права.
Зокрема, в частині оцінки фактичних обставин справи, прокурор звертає увагу на те, що спірний договір оренди укладено для обслуговування кагатних полів терміном на 49 років, в подальшому шляхом укладення додаткової угоди сторони змінили цільове призначення земельної ділянки для розміщення, будівництва та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ та організацій (сонячної електростанції з подальшим СЕС), інші умови договору оренди залишились незмінними. З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що станом на 01.08.2022 загальна сума заборгованості по орендній платі з юридичних осіб по ТзОВ «Енерго-Старт» становить 302 459,79 грн (загальна заборгованість по оренді усіх земельних ділянок). З мотивувальної частини рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі №300/8108/21 встановлено, що ТзОВ «Енерго-Старт» допустило утворення податкового боргу в розмірі 205 251,94 грн., а з мотивувальної частини рішення Господарського суду Івано-Франківської області 18.10.2022 у справі №909/622/22 з ТзОВ «Енерго-Старт» стягнуто заборгованість по орендній платі в сумі 128 070 грн. за період з 01.10.2021 по 31.07.2022. Сума боргу за вказаним рішенням залишається непогашеною, що в чергове свідчить про невиконання орендарем істотних умов договору. Прокурор наголошує, що у цьому спорі предметом позову з розірвання спірного договору оренди та повернення земель, а підставою – зазначене істотне порушення умов спірного договору оренди – систематична  несплата орендної плати.
На переконання прокурора, безпідставними є доводи апелянта в частині відсутності підстав для розірвання договору оренди землі з мотивів стягнення заборгованості в судовому порядку, оскільки відповідач, не зважаючи на тривалий строк дії договору оренди, що становить 49 років, умови договору оренди не виконує, з 2021 року орендну плату не сплачує, що зумовлює необхідність її стягнення в судовому порядку. Вказане свідчить про систематичну несплату орендної плати, у зв`язку з чим до місцевого бюджету систематично не надходить значна сума коштів, що в свою чергу унеможливлює належне забезпечення подальшого соціально-економічного розвитку населеного пункту та перешкоджає виконанню покладених на орган місцевого самоврядування завдань, тим самим порушуються інтереси держави у бюджетній та земельній сферах. Крім того, ТзОВ «Енерго-Старт» не задекларувало за 2021 та 2022 роки свої зобов`язання щодо сплати орендної плати за землю як того вимагають положення Податкового кодексу України, тобто товариство не має наміру сплачувати орендну плату і надалі. Водночас, Бурштинська міська рада не надала оцінки невиконанню істотних умов договору оренди землі з боку ТзОВ «Енерго-Старт», будь-яких заходів з метою розірвання договору оренди землі не вжито.
Прокурор також вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо обрання прокурором неефективного способу захисту у вигляді зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку, оскільки на ній розміщене нерухоме майно, що належить відповідачу. Зокрема, апелянт покликається на правові позиції, викладені у справах №903/182/17 та №905/484/17, які фактично відносяться до інших обставин та правовідносин, а саме питання щодо продовження договору оренди, натомість, слід враховувати правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.08.2022 у справі №914/374/21, де задоволено вимоги позивача про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки при знаходженні на ній нерухомого майна відповідача у зв`язку з порушенням істотних умов договору, а саме систематичної несплати орендної плати. 
Недоречними, на думку прокурора, є і доводи апелянта в частині відсутності у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді, адже прокуратура протягом тривалого часу (з травня 2022 року) вказувала органу місцевого самоврядування на виявлені порушення земельного законодавства та необхідність вжиття відповідних заходів на захист його інтересів, однак, міська рада фактично не вжила заходів до стягнення орендної плати та розірвання договору оренди при наявності заборгованості понад 6 місяців. Івано-Франківська окружна прокуратура дотрималась порядку, визначеного у ст.23 Закону України «Про прокуратуру» в частині інформування уповноваженого органу про заявлення прокурором позову в його інтересах, зокрема, 12.08.2022 Бурштинську міську раду проінформовано про те, що прокуратурою буде заявлено позов в інтересах органу місцевого самоврядування, що підтверджується копією реєстру Івано-Франківської окружної прокуратури на відправлену кореспонденцію поштовим зв`язком за серпень 2022 року. 
Прокурор звертає увагу на те, що до заперечень проти задоволення позову Бурштинська міська рада долучила лист Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 29.06.2022 №4922/5/09-19-18-08-06, згідно з яким органу місцевого самоврядування надано інформацію про нарахування та сплату орендної плати відповідачем, тому апелянт володів необхідною інформацією та даними для самостійної підготовки та подачі позову, однак продовжував бездіяти, а з позовною заявою звернувся лише 15.08.2022.
Також прокурор звернув увагу на те, що апеляційну скаргу подано неуповноваженою особою – секретарем Бурштинської міської ради Романом Іванюком, хоча згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказана особа не є уповноваженою вчиняти дії від імені Бурштинської міської ради.

У листі №785/02-07 від 27.03.2023 Бурштинська міська рада повідомила суд про те, що лист керівника Івано-Франківської окружної прокуратури від 12.08.2022 №09.51-68-161ВИХ-22 надійшов на адресу Бурштинської міської ради 18.08.2022 в одному конверті разом з позовною заявою, підписаною керівником Івано-Франківської окружної прокуратури Є.Шишком від 15.08.2022 №09.51-68-1619ВИХ-22, реєстрація вхідної документації Бурштинської міської ради ведеться виключно в електронній формі, тому копія відповідного журналу реєстрації не може бути надана.
У поясненні №09.51.-68-806ВИХ-23 від 23.03.2023 прокурор зазначив, що у відповідності до вимог п.8.1. Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України №27 від 12.02.2019 (зі змінами, внесеними наказами ГПУ від 28.12.2019 №366, від 16.12.2021 №391), лист №09.51.-68-1617вих-22 від 12.08.2022, яким інформовано Бурштинську міську раду про те, що прокуратурою буде заявлено позов в інтересах органу місцевого самоврядування, було відправлено з використанням поштового зв`язку простим поштовим відправленням, що підтверджується копією реєстру Івано-Франківської окружної прокуратури на відправлену кореспонденцію поштовим зв`язком за серпень 2022 року. У цьому реєстрі вказано скорочений номер відправлення, а саме 51-1617вих-22, тобто без зазначення коду області (09) та коду журналу автоматичної реєстрації вихідної кореспонденції (68). Законодавство не місить вимоги щодо направлення повідомлення про заявлення прокурором позову рекомендованою кореспонденцією, тому прокуратурою дотримано порядок, визначений у ст.23 Закону України «Про прокуратуру». При цьому, направленню зазначеного листа передували інші повідомлення прокуратури на адресу міської ради, скеровані в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» - від 09.02.2022 №09.51-68-277вих22, від 17.05.2022 №09.51-68-809вих-22, від 12.07.2022 №09.51.-68-1324вих-22, від 08.08.2022 №09.51-68-1568вих-22, які підлягають оцінці в комплексі, адже з листування, яке тривало понад півроку, Бурштинській міській раді було достеменно відомо про наявні порушення відповідача сплати орендних платежів. До пояснення додано копії перелічених листів.

Апеляційний суд відхиляє за безпідставністю доводи прокурора, викладені у відзиві на апеляційну скаргу Бурштинської міської ради, про те, що апеляційну скаргу подано неуповноваженою особою – секретарем Бурштинської міської ради Романом Іванюком, оскільки до апеляційної скарги №404/02-27 від 20.02.2023 додано копію розпорядження №38-н/тр від 14.02.2023 «Про виконання обов`язків міського голови», відповідно до якого у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю міського голови Василя Андрієшина виконання обов`язків міського голови з 14.02.2023 на час тимчасової непрацездатності покладено на секретаря ради Іванюка Романа Степановича. 
Колегія суддів апеляційної інстанції, зазначає, що матеріалами справи підтверджуються наступні фактичні обставини спору.
18.12.2017 Задністрянська сільська рада та Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго-Старт» уклали договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення Задністрянської сільської рали від 10 листопада 2017 року надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що знаходиться в с.Задністрянське Галицього району Івано-Франківської області для обслуговування кагатних полів (п.1.1 договору).
Відповідно до п.2.1, п.2.2 договору об`єктом оренди є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування – Івано-Франківська область, Галицький район, с.Задністрянське, вул. С.Бандери,1, загальна площа – 13,6022 га, цільове призначення – підприємства іншої промисловості, кадастровий номер – 2621283201:01:001:0561, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 7 149 384,22 грн).
Відповідно до п.3.1. договір укладено на 49 років, а після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.
У розділі 4 договору сторони узгодили умови щодо орендної плати: орендну плату становить платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою у грошовій формі (п.4.1.); річна орендна плата встановлюється у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.4.2.); зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору у порядку та у випадках, передбачених чинним законодавством України (п.4.3.); орендна плата вноситься орендарем рівними частками в розмірі 17 873 гривень на протязі місяця (п.4.4).
Відповідно до п.5.1. договору земельна ділянка передається в оренду для обслуговування кагатних полів. 
У пункті 5.2. договору сторони узгодили умови збереження стану об`єкта оренди, а саме домовились, що на земельній ділянці не дозволяється діяльність, не пов`язана із цільовим призначенням земельної ділянки.
Відповідно до п.8.1. договору орендодавець має право вимагати своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до п.12.1. за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.
Відповідно до п.7.1 договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
06.04.2018 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору оренди земельної ділянки від 18.12.2017, якою до договору внесено у п.1.1. та п.2.1 щодо цільового призначення земельної ділянки – для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (сонячної електростанції з подальшим СЕС), а також у п.2.2 договору щодо розміру нормативно-грошової оцінки землі – 3 872 583,11 грн., та у п.4.4. договору щодо розміру та порядку сплати орендної плати – орендна плата вноситься орендарем рівними частками в розмірі 9 681,46 грн. рівними долями щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. 
Відповідно до п.6 додаткової угоди усі інші умов договору оренди, не змінені цією угодою, залишаються в силі.
В матеріалах справи наявна копія акту приймання передачі в оренду землі, який є додатком №1 до договору оренди від 18.12.2017, підписаного уповноваженими особами сторін та скріпленого печатками.
Відповідно до відомостей з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №307168574 від 11.08.2022 на орендованій земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна - кагатне поле, загальною площею 11433,3 кв.м., який належить ТзОВ «Енерго-Старт» на праві власності на підставі акту прийняття-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 02.11.2017 та протоколу загальних зборів учасників ТзОВ «Енерго-Старт» №2 від 02.11.2017.
До позовної заяви додано також копію інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна по вул.Бандери, 1К, с.Задністрянське Бурштинскьої територіальної громади Івано-Франківської області, наданої прокурору Івано-Франківським ОБТІ з листом  №318/01-21 від 12.08.2022, з якої вбачається схема розміщення кагатного поля на спірній земельній ділянці.
Відповідно до листа №1957/02-26 від 12.08.2022 Бурштинської міської ради керівника Івано-Франківської міської прокуратури розрахунок заборгованості ТзОВ «Енерго-Старт» по орендній платі за земельну ділянку з кадастровим номером 2621283201:01:001:0561, переданою на підставі договору оренди від 18.12.2017 становить 302 459,79 грн., в тому числі, за період з грудня 2021 по червень 2022 року становить 73 579,06 грн.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.10.2020 у справі №300/2067/20 задоволено позов Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області до ТзОВ «Енерго-Старт» про стягнення в дохід місцевого бюджету заборгованості по орендній платі в сумі 58 887,99 грн.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі №300/8108/21 задоволено позов Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області до ТзОВ «Енерго-Старт» про стягнення в дохід місцевого бюджету заборгованості по орендній платі в сумі 205 251,94 грн.
Враховуючи те, що орендар систематично не сплачує орендну плату, а ненадходження до бюджету Бурштинської міської ради від ТзОВ «Енерго-Старт» коштів із заборгованої орендної плати негативно впливає на реалізацію органом місцевого самоврядування програм розвитку у сфері освіти, охорони здоров`я, соціального забезпечення громадян, в тому числі, в умовах воєнного стану, прокурор звернувся з позовом в інтересах держави в особі Бурштинської міської ради до ТзОВ «Енерго-Старт» про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за землю в розмірі 73 579.06 грн., розірвання договору оренди земельної ділянки від 18.12.2017, та зобов`язання повернути земельну ділянку Бурштинській міській раді.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що згідно з абзацами 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті
Відповідно до абзаців 1-3 частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Одночасно, згідно з положеннями частин 3-5 статті 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Таким чином, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.
«Нездійснення захисту» має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
«Здійснення захисту неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Слід звернути увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Разом з тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №    912/2385/18 наведено такі правові висновки:  «…Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим».
З огляду на викладене, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва. У такому випадку суд зобов`язаний дослідити: чи знав або повинен був знати відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 906/982/19.
Також слід зазначити, що за своїм змістом положення статті 23 Закону України «Про прокуратуру» спрямовані саме на забезпечення балансу прав, свобод та інтересів учасників процесу з метою, з одного боку, недопущення підміни прокурором належного суб`єкта владних повноважень або надання необґрунтованих переваг відповідним суб`єктам, права яких порушуються, а з іншого боку, захисту інтересів держави у випадку, коли цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює їх захист.
Таким чином, встановлюючи підстави для представництва прокурором інтересів держави, суд повинен здійснити оцінку не тільки виконання ним обов`язку попереднього (до звернення до суду) повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень, яке є останнім перед безпосереднім поданням позову (апеляційної та/або касаційної скарги), а й наявних у справі інших доказів щодо обставин, які йому передували, зокрема попереднього листування між прокурором та зазначеним органом, що за своїм змістом може мати різний характер.
Такі документи (незалежно від їх назви) можуть бути спрямовані на: 
- отримання інформації з метою встановлення наявності або відсутності порушення інтересів держави, у випадку виявлення прокурором ознак такого порушення на підставі абзацу 4 частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру»;
- інформування відповідного органу про виявлені прокурором порушення інтересів держави та отримання інформації щодо обізнаності такого органу про порушення та вжиття або невжиття відповідних заходів;
- отримання від відповідного органу інформації (матеріалів та копій), необхідної для здійснення представництва інтересів держави в суді.
При цьому якщо в процесі такої оцінки буде встановлено, що листування було спрямоване на отримання документів та/або інформації про можливе порушення і пов`язане саме зі з`ясуванням факту його наявності або відсутності, то обов`язковим є подальше інформування відповідного органу про виявлені прокурором порушення та надання відповідному органу можливості відреагувати протягом розумного строку на повідомлення при поданні відповідного позову прокурором, що відповідає змісту положень статті 23 Закону України «Про прокуратуру», усталеній практиці Європейського суду з прав людини та Верховного Суду.
Водночас, якщо попереднє листування свідчить про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, і такий орган протягом розумного строку на зазначену інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то у такому випадку наявні підстави для представництва, передбачені абзацом 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру». У такому разі дотримання розумного строку після повідомлення про звернення до суду не є обов`язковим, оскільки дозволяє зробити висновок про нездійснення або здійснення неналежним чином захисту інтересів держави вказаним органом.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 926/14/19.
Апеляційний суд також звертає увагу, що згідно з усталеною судовою практикою, критерій «розумності», який наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, має визначатися судом з урахуванням великого кола чинників. До таких чинників відноситься, зокрема, але не виключно, обізнаність позивача про наявність правопорушення або про можливе порушення інтересів держави та вжиті ним заходи з моменту виникнення такої обізнаності, спрямовані на захист інтересів держави. Аналогічні висновки сформовані у постановах Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 913/124/10 та від 08.04.2021 у справі № 925/11/19.
Як вбачається з матеріалів справи, листом №423/02-26 від 22.02.2022 Бурштинська міська рада, у відповідь на запит Івано-Франківської окружної прокуратури №09.51-68-277вих-22 від 09.02.2022 повідомила прокурора про наявність заборгованості ТзОВ «Енерго-Старт» за орендними платежами в сумі 302,4 тис.грн. станом на 01.02.2022, при цьому щомісячна орендна плата за користування земельною ділянкою відповідно до п.4.4. додаткової угоди 31 до договору оренди земельної ділянки від 18.12.2017 складає 9681,46 грн.
Тобто, у лютому 2022 року орган місцевого самоврядування був обізнаний про систематичне порушення орендарем умов договору оренди шляхом несплати орендних платежів, та повідомив про таке порушення прокурора у відповідь на його запит.
17.05.2022 листом №09.51-68-809вих-22 прокуратура просила Бурштинську міську раду повідомити в строк до 24.05.2022 чи вживались заходи щодо стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельної ділянкою та розірвання договору оренди, а у випадку невжиття таких заходів – повідомити про причини. У листі зазначено, що Івано-Франківською окружною прокуратурою встановлюються підстави для вжиття заходів представницького характеру.
У відповідь на вказаний запит Бурштинська міська рада листом №1177/02-26 від 24.05.2022 надала прокурору розрахунок наявної заборгованості зі сплати орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 2621283201:01:001:0561 станом на 01.04.2022 та повідомила, що спірна земельна ділянка за цільовим призначення не використовується, будівництво сонячної електростанції не ведеться.
Відомостей про заходи щодо стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельної ділянкою та розірвання договору оренди чи причини їх невжиття лист №1177/02-26 від 24.05.2022 не містить.
12.07.2022 листом №09.51-68-1324вих-22 прокуратура просила Бурштинську міську раду повідомити в строк до 19.07.2022 чи вживались заходи щодо стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельної ділянкою та розірвання договору оренди, а у випадку невжиття таких заходів – повідомити про причини. У листі прокуратура також зазначила, що про наявні порушення у виконанні умов договору оренди з боку ТзОВ «Енерго-Старт» міська рада інформується  в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» з метою вирішення питання щодо представництва органами прокуратури інтересів держави в суді у разі відсутності належного реагування на наявні порушення з боку Бурштинської міської ради.
У відповідь на вказаний запит Бурштинська міська рада листом №1730/02-26 від 19.07.2022 повідомила прокуратуру про те, що на даний час ведеться претензійно-позовна робота стосовно вказаного боржника та очікуються документи щодо його реальної заборгованості перед органом місцевого самоврядування, а саме міська рада звернулась до Івано-Франківського окружного адміністративного суду для ознайомлення з матеріалами справ №300/2067/20 та №300/8108/22, рішеннями у яких було стягнуто з ТзОВ «Енерго-Старт» податковий борг з орендної плати за земельні ділянки та 21.06.2022 звернулась до ГУ ДПС в івано-Франківській області з листом про надання щомісячних нарахувань орендної плати за землю. 
Повідомлення про намір звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельної ділянкою та розірвання договору оренди вказаний лист не містить.
08.08.2022 листом №09.51-68-1568вих-22 прокуратура повідомила Бурштинську міську раду про виявлені порушення у виконанні умов договору оренди з боку ТзОВ «Енерго-Старт» та просила повідомити у строк до 12.08.2022 чи вживались заходи щодо стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельної ділянкою та розірвання договору оренди, а у випадку невжиття таких заходів – повідомити про причини. У листі зазначено, що про наявні порушення у виконанні умов договору оренди з боку ТзОВ «Енерго-Старт» міська рада інформується  в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» з метою вирішення питання щодо представництва органами прокуратури інтересів держави в суді у разі відсутності належного реагування на наявні порушення з боку Бурштинської міської ради.
У відповідь на вказаний запит Бурштинська міська рада листом №1957/02-2в від 12.08.2022 надала розрахунок заборгованості ТзОВ «Енерго-Старт» по орендній платі за земельну ділянку з кадастровим номером 2621283201:01:001:0561 на підставі договору оренди від 18.12.2021 за період з грудня 2021 по червень 2022 року в сумі 73579,06 грн. 
Повідомлень щодо вжиття заходів позовної чи претензійної роботи вказана відповідь не містить.
12.08.2022 листом №09.51-68-1617вих-22 Івано-Франківська окружна прокуратура повідомила Бурштинську міську раду про те, що прокуратурою буде заявлено позов в інтересах Бурштинської міської ради до ТзОВ «Енерго-Старт» про стягнення заборгованості за договором оренди землі в сумі 73579,06 грн., розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки площею 13,6022 га. Одночасно у повідомленні роз`яснено, що наявність підстав для представництва  може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. 
Позовну заяву прокуратури датовано 15.08.2022.
Апелянт (Бурштинська міська рада) стверджує, що отримала таке повідомлення (від 12.08.2022) лише разом із позовною заявою, а повідомлення, відправлене 12.08.2022, не отримувала. 
Разом з цим, апелянт вказує, що реєстрація вхідної кореспонденції у міській раді ведеться лише в електронній формі, тому журнал реєстрації не може бути надано.
В судовому засіданні 10.11.2022 під час розгляду справи в суді першої інстанції прокуратура надала суду реєстр Івано-Франківської окружної прокуратури на відправлену кореспонденцію поштовим зв`язком за серпень 2022 року (вх.№15294/22 від 10.11.2022, а.с.155-156), яким підтверджується факт надсилання листа №51-1602вих-22 від 12.08.2022 на адресу Бурштинської міської ради простим поштовим відправленням. 
Окрім того, до позовної заяви додано опис вкладення в цінний лист про направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів Бурштинській міській раді з відтиском потового штемпеля, на якому проставлено дату 15.08.2022. 
Тобто, повідомлення про те, що прокурор звертається до суду з позовом в інтересах міської ради, було надіслане позивачу 12.08.2022, а позовна заява з додатками, серед яких і копія вказаного повідомлення – 15.08.2022.
У відповідності до ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Зважаючи на те, що прокурор надав суду докази надсилання повідомлення №09.51-68-1617вих-22 від 12.08.2022 позивачу простим поштовим відправленням – реєстр на відправлену кореспонденцію за серпень 2022 року, а скаржник (позивач) не надав жодних доказів на підтвердження обставин неотримання вказаного повідомлення, зазначивши, що журнал вхідної кореспонденції надати неможливо, апеляційний суд вважає, що обставина надсилання повідомлення 12.08.2022 є більш вірогідною та доведеною у цьому спорі в розумінні ч.1 ст.79 ГПК України.
Враховуючи наведене, а також те, що тривале попереднє листування Івано-Франківської окружної прокуратури з Бурштинською міською радою мало характер інформування органу місцевого самоврядування про виявлені прокурором порушення інтересів територіальної громади та свідчить про обізнаність міської ради (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про наявність порушення, проте міська рада не повідомляла прокурора про намір здійснювати заходи щодо стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельної ділянкою та розірвання договору оренди, а лише надсилала запитувані відомості щодо розміру заборгованості,  колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для представництва, що передбачені абзацом 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та дотримання прокурором вимог абзацу 3 частини 4 цієї статті.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта (позивача) про те, що міська рада належним чином здійснювала захист інтересів територіальної громади, заявивши в один день з Івано-Франківської окружною прокуратурою позов до ТзОВ «Енерго-Старт» про стягнення заборгованості з орендної плати за землю (справа №909/622/22), оскільки задоволення господарським судом вказаного позову лише підтверджує наявність  обставин систематичної несплати орендарем обумовлених договором платежів, що є підставою для розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки орендодавцеві. 
Слід врахувати, що орендар допускав несплату орендних платежів протягом тривалого періоду, що підтверджується рішеннями Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.10.2020 у справі №300/2067/20 та від 13.05.2022 у справі №300/8108/21, і міська рада була обізнана з наявними порушеннями, однак, не вчиняла жодних заходів для розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 28.10.2022 у справі №909/618/22 задоволено заяву прокурора та залишено без розгляду позов позов Керівника Івано-Франківської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Бурштинської міської ради Івано-Франківської області до відповідача ТзОВ «Енерго-Старт» в частині вимог про стягнення 73 579,06 грн заборгованості по орендній платі за землю. 
Таким чином, предметом даного позову є розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки, що є предметом спірного договору, а підставою позову є невиконання відповідачем умов договору від 18.12.2017 та додаткової угоди №1 від 06.04.2018 до зазначеного договору в частині  сплати орендної плати за землю, що є предметом спірного договору і, як наслідок, права  розірвати  договір у разі його істотного порушення.
Разом з цим, міська рада в суді першої інстанції заперечувала проти задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.
Отже, доводи апеляційної скарги Бурштинської міської ради спростовуються матеріалами справи і відсутні правові підстави для задоволення скарги та залишення позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.226 ГПК України. Апеляційний суд відхиляє також аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2022 у справі №909/622/22 позов Бурштинської міської ради до Товариства  з обмеженою відповідальністю «Енерго-Старт» про стягнення 239385,98 грн, з яких: 137034,83 грн - заборгованість по орендній платі за земельні ділянки,  88156,88 грн - інфляційні втрати, 14194,27 грн - 3% річних задоволено частково, стягнуто з ТзОВ «Енерго-Старт» на користь Бурштинської міської ради 128070,00 грн заборгованості, 13394,96 грн, 3% річних,  87023,74 грн інфляційних втрат та 3427,04 грн. судового збору.
Відтак у рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2022 у справі №909/622/22 встановлено факт порушення відповідачем умов спірного договору в частині своєчасної  сплати орендної плати.
Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вказана обставина не заперечується також сторонами.
Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли, внаслідок завданої цим шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених  статтями 24  і  25  цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених  Земельним кодексом України  та іншими законами України.
Положеннями пункту «д» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Несплата орендарем орендної плати за користування земельною ділянкою протягом семи місяців (з грудня 2021 по червень 2022 року), а також систематична несплата у попередніх періодах (підтверджена рішеннями адміністративного суду), свідчить про те, що орендодавець значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору. Аналогічні правові висновки щодо подібних правовідносин викладено у постановах Верховного Суду від 23.03.2021 у справі №922/2754/19, від 10.02.2021 у справі №923/1001/19, від 03.08.2022 у справі №914/374/21. 
Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вимога прокурора в частині розірвання договору та повернення земельної ділянки, що є предметом спірного договору, підлягає задоволенню виходячи з того, що відповідач не довів суду належними та допустимими доказами факту належного виконання зобов`язань по оплаті орендної плати та того, що Цивільним Кодексом України передбачено право розірвати договір за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та повернути, згідно умов спірного договору (п.7.1), після припинення дії договору оренди, орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
При цьому слід відхилити за безпідставністю доводи апелянта (відповідача) та аналогічні доводи міської ради про те, що розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки не підлягають задоволенню судом, оскільки є неефективним способом захисту порушених прав держави у зв`язку з розташуванням на земельній ділянці нерухомого майна відповідача.
Колегія суддів зазначає, що розташування на орендованій земельній ділянці нерухомого майна, що належить відповідачу на праві власності не є підставою для відмови у розірванні договору оренди цієї земельної ділянки, а задоволення такої позовної вимоги не позбавляє права ТзОВ «Енерго-Старт» звернутися до органу місцевого самоврядування для оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно, що належить йому на праві власності. 
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 01.02.2023 у справі №904/2600/18 та від 03.08.2022 у справі №914/374/21.
На переконання колегії суддів, можливість розірвання договору оренди у разі несплати орендних платежів орендарями, що є власниками об`єктів нерухомого майна, розташованих на орендованих земельних ділянках, має стимулювати таких орендарів належним чином виконувати умови договору оренди земельної ділянки в частині сплати орендних платежів, що сприятиме своєчасному наповненню відповідних місцевих бюджетів. 
Натомість правова позиція апелянта (відповідача), відповідно до якої, не зважаючи на систематичне довготривале ухилення від сплати обумовленого договором розміру плати за оренду земельної ділянки, розірвання договору оренди є неможливим у зв`язку з розташуванням на орендованій земельній ділянці об`єкту нерухомого майна, свідчить про недобросовісну поведінку відповідача у спірних правовідносинах. 
Відтак доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, жодним чином не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставини, апелянт не обґрунтував та не довів порушення застосування судом норм матеріального чи процесуального права.
Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.
Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржуване рішення вказаним вимогам відповідає.
Враховуючи встановлені обставини справи, межі перегляду оскаржуваного рішення, доводи сторін, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що вимоги апеляційних скарг не підлягають до задоволення, відтак оскаржуване рішення слід залишити без змін.
В порядку положень ст. 129 ГПК України сплачений скаржниками за подання апеляційних скарг судовий збір слід покласти на скаржників.
Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

           1. У задоволенні вимог апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Старт» та Бурштинської міської ради Івано Франківської області – відмовити.
2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.01.2023 у справі №909/618/22 – залишити без змін.
3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційних скарг – покласти на скаржників.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 01.05.2023.

Головуючий суддя                                                            Желік М.Б. 

                              суддя                                                            Галушко Н.А.

                                        суддя                                                          Орищин Г.В.