ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 580/4042/22
адміністративне провадження № К/990/32280/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів - Єресько Л.О., Соколова В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року (судді: Кульчицький С.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року (судді: Єгорова Н.М., Федотов І.В., Чаку Є.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області, Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області (далі - відповідач 1), Державної казначейської України (далі - відповідач 2), в якому просив:
- визнати неправомірними дії, рішення Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та Державної казначейської служби України щодо повернення без виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18 травня 2021 року у справі № 925/1300/18 на підставі п.п. 1 пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845;
- стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та Державної казначейської служби України на користь позивача моральну шкоду, завдану неправомірними діями, рішеннями Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та Державної казначейської служби України в сумі 127   000,00 грн. 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року відмовлено у відкритті провадження у цій справі в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій, рішення Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області щодо повернення без виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18 травня 2021 року у справі № 925/1300/18 на підставі п.п. 1 пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845.
Постановляючи спірну ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій, рішення Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області виходили з того, що Черкаським окружним адміністративним судом  у справі № 580/7306/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області позовні вимоги у цій частині вже вирішені, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України є підставою для відмови у відкритті провадження.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційних скарг.
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Свої вимоги скаржник мотивує тим, що cуди першої та апеляційної інстанцій не з`ясували обставини справи, помилково ототожнили вимогу позову у даній справі з відмінними вимогами позову у справі № 640/5554/20, що призвело до ухвалення помилкового рішення про відмову у відкритті провадження у справі.  
Позиція інших учасників справи 
Відзиву на касаційну скаргу не надходило.
Рух касаційної скарги 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року (судді: Загороднюк А.Г., Єресько Л.О., Соколов В.М.) відкрито касаційне провадження у цій справі. 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від  26 квітня  2023 року справу призначено до розгляду. 
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) зазначає таке.
Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 11-257заі18, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
За правилами пункту 2 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Умовами застосування цієї підстави для відмови у відкритті провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони мають співпадати) та остаточне вирішення тотожного спору рішенням або постановою суду, ухвалою про закриття провадження в адміністративній справі, яке набрало законної сили.
Необхідно зауважити на тому, що відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Верховний Суд у постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
Таким чином спірним є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вищевказаних умов для відмови у відкритті провадження у справі, що розглядається.
Матеріали цієї справи свідчать, що до Черкаського окружного адміністративного суду 08 вересня 2022 року надійшла позовна заява позивача до Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області, якою позивач просив:
- визнати неправомірними дії, рішення Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та Державної казначейської служби України щодо повернення без виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18 травня 2021 року у справі №925/1300/18 на підставі п.п. 1 п. 9 Порядку № 845;
- стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та Державної казначейської служби України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану неправомірними діями, рішеннями Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та Державної казначейської служби України в сумі 127000,00 грн. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року у адміністративній справі № 580/7306/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, що залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій та рішень посадових осіб Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаські області щодо повернення без виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18 травня 2021 року про примусове виконання рішення від 19 жовтня 2020 року № 925/1300/18 та стягнення моральної шкоди.
Із змісту позовної заяви у справі № 580/7306/21 вбачається, що предметом спору у ній визначено дії та рішення посадових осіб Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаські області щодо повернення без виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18 травня 2021 року про примусове виконання рішення від 19 жовтня 2020 року № 925/1300/18.
Предметом спору у цій справі №580/4042/22 визначено дії та рішення Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та Державної казначейської служби України щодо повернення без виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18 травня 2021 року у справі № 925/1300/18.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
У широкому змісті підставою адміністративного позову визнаються обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. До таких обставин можна віднести такі юридичні факти, які підтверджують наявність або відсутність спірних правовідносин між сторонами та наявність порушення прав, свобод чи інтересів позивача.
При цьому, підставою позову можуть бути тільки юридичні факти, які тягнуть певні правові наслідки, а саме: виникнення, зміну та припинення правовідносин. Натомість фактичні дані справи до підстав позову не відносяться, оскільки такі лише підтверджують наявність або відсутність тих юридичних фактів, які складають підставу позову.
Водночас підставами позову в обох справах зазначено повернення Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області листом від 09 липня 2021 року №04-17-03-10/4955 без виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18 травня 2021 року у справі № 925/1300/18.
Отже, заявляючи про наявність різних підстав позову у справі № 580/7306/21 та у справі, що розглядається (№580/4042/22), позивач описує додаткові доводи на обґрунтування заявлених позовних вимог про визнання неправомірними дії, рішення Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області щодо повернення без виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18 травня 2021 року у справі № 925/1300/18 на підставі п.п. 1 пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845. Такі обставини (фактично доводи) не утворюють нових підстав позову.
Ураховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність передбаченої пунктом 2 частини 1 статті 170 КАС України підстав для відмови у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій, рішення Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області щодо повернення без виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18 травня 2021 року у справі № 925/1300/18 на підставі п.п. 1 пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, оскільки рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року у адміністративній справі № 580/7306/21 вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Верховний Суд звертає увагу, що суд першої інстанції відмовив у відкритті провадження в частині позовних вимог до Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, які вже були предметом судового розгляду. Щодо позовних вимог до Державної казначейської служби України, яке не було стороною у попередній  справі № 580/7306/21, питання про відмову у відкритті не вирішувалось. 
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Частиною другою статті 350 КАС України передбачено, що не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.
З урахуванням вищезазначеного колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій у цій справі не підлягають скасуванню.
Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Судові витрати
З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Загороднюк 

судді                                                                                           Л.О.Єресько 

                                                                                          В.М. Соколов