УХВАЛА

08 травня 2023 року 
м. Київ

справа №160/20354/22
адміністративне провадження № К/990/13659/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Данилевич Н.А., Шевцової Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Дяченка Олексія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року 
у справі №160/20354/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 22.07.2022 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4091,33 грн в місяць за період з 01.03.2018 по 22.07.2022 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.                     
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року, відмовлено у відкритті провадження у справі №160/20354/22.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, представник позивача подав касаційну скаргу до Верховного Суду.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Суд зазначає наступне.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Проаналізувавши оскаржувані судові рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження зважаючи на наступне.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Так судами встановлено, що позовними вимогами у справі № 160/13512/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 є:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 85712 гривень 47 копійок із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 22.07.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4091 гривня 33 копійки, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4091 гривня 33 копійки за період з 01.03.2018 по 22.07.2020 включно в сумі 11 460 гривень 62 копійки, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі № 160/13512/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Проте, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року у справі №160/13512/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі №160/13512/21 скасовано, та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно;
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення, січень 2008 року з урахуванням фактично виплаченої суми за грудень 2015 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у частині зобов`язання відповідача виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4091,33 грн з 01.03.2018 року по 22.07.2020 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що дії відповідача із нарахування індексації за цей період із застосуванням базового місяця березень 2018 року відповідають наведеним правовим нормам.
Тобто, судовим рішенням ухваленим у справі №160/13512/21 було вирішено спір між ОСОБА_1 та  Військовою частиною НОМЕР_1 щодо зобов`язання відповідача виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4091,33 грн з 01.03.2018 року по 22.07.2020 року заявлений з підстав порушення відповідачем абзаців 3, 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».
Зважаючи на те, що судовим рішенням, ухваленим у справі №160/13512/21, що набрало законної сили, було вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України.
При цьому, позивач фактично не погодився з підставами відмови у задоволенні вимог щодо зобов`язання відповідача виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4091,33 грн з 01.03.2018 року по 22.07.2020 року, викладеними у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 01.04.2022 року у справі №160/13512/21.
У своїй касаційній скарзі представник позивача зазначає, що ухвала та постанова судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням норм процесуального права.
Так предметом спору у справі №160/20354/22 є право позивача на отримання індексації грошового забезпечення у фіксованій величині за період з 01.03.2018 року по 22.07.2020 року, яка розраховується на підставі п.5 Порядку №1078 і залежить від суми індексації грошового забезпечення, яка належить до виплати позивачу у лютому 2018 року. 
Оскільки розрахунок такої суми належав до дискреційних повноважень відповідача і на момент розгляду справи №160/13512/21, такий розрахунок відповідачем проведено не було, то неможливо було визначити суму індексації у лютому 2018 року, як наслідок чи перевищила сума індексації у березні 2018 року суму збільшення грошового забезпечення та чи належна взагалі позивачу індексація грошового забезпечення у фіксованій величині в сумі 4091,33 грн, тому позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами в порядку передбаченому КАС України. 
Разом з тим, формулювання змісту заявлених позовних вимог у спосіб, який є відмінним від наведеного у справі №160/13512/21, не змінює суті спірних правовідносин та обставин, якими позивач їх обґрунтовує.
Так при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.
Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
А тому не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна покликання на норми матеріального чи процесуального права або інше наведення праворозуміння таких норм.
Разом з тим, зміна формулювання позовних вимог та доповнення позову новим нормативним обґрунтуванням не змінює підстав позову, що розглянутий судами у справі №160/13512/21, а є намаганням позивача переглянути рішення судів, які набрали законної сили.
Отже, позивач у касаційній скарзі не спростовує висновки суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі.
З огляду на наведене, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, правильно застосував норми процесуального права (  пункт 2 частини 1  статті 170 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 169, 296, 299, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дяченка Олексія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року  у справі №160/20354/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                               В. Е. Мацедонська 
Судді                                                                                                                   Н. А. Данилевич
                                                                                                                            Н. В. Шевцова