П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/10611/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Ковальчук О.К. 
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
03 травня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Мацького Є.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо проведення перерахунку та виплати пенсії по інвалідності у відповідності до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ (Закон №796-ХІІ) в редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, починаючи з 25 квітня 2019 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області  від 19.01.2022року №968150129640 в частині відмови в проведенні перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності до ч.3 ст.59 Закону №796-ХІІ в редакції Закону №2148-VIIІ від 03.10.2017, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, починаючи з 25 квітня 2019 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 25.04.2019  перерахунок та виплату пенсії по інвалідності у відповідності до частини 3 статті 59 Закону №796-ХІІ в редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, починаючи з 25 квітня 2019 року, із урахуванням проведених виплат.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.12.2022 позов частково, ухвалено:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-ХІІ, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити за період з 26 квітня по 30 червня 2019 року перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-ХІІ, пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням проведених виплат;
- в задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.12.2022 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у даному випадку необхідно зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача по інвалідності у відповідності до частини 3 статті 59 Закону №796-ХІІ в редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, починаючи з 25 квітня 2019 року, із урахуванням проведених виплат. Зобов`язання відповідача здійснити вказані перерахунок та виплату пенсії лише за період з 25 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року не призведе для повного та належного захисту прав позивача.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.12.2022 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Закон 796-XII не містить положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, водночас передбачають проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Позивач  не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу відповідача.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в частині відмови у задоволенні позову, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що відповідачем з 01.07.2019 проведено перерахунок пенсії позивача виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2019, відтак спір щодо перерахунку пенсії з 01.07.2019 відсутній.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2023, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до  Закону №796-ХІІ.
Позивачу з 15.07.2007 встановлено другу групу інвалідності з огляду на захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 70%, що підтверджено копією довідки до акта огляду МСЕК серії 0-01ХМ №0000015383.
Відповідно до довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 28.02.2012 №66709 ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 25.05.1987 по 01.07.1987.
Згідно копії військового квитка серії НОМЕР_1 в період з 23.10.1981 по 23.11.1983 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу, за даними трудової книжки з 05.02.1986 по 30.09.1987 працював в Теофіпольській МПМК Хмельницького облагробуду.
10.06.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату пенсії, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону №796-ХІІ з врахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2019 від 11.06.2019 .
Листом від 24.06.2019 позивачу повідомлено, що Рішення КСУ №1-р(ІІ)/2019 не містить положень щодо порядку його виконання. Також зазначено, що на його звернення ГУ ПФУ в Хмельницькій області надає заяву про призначення/перерахунок пенсії, передбачену додатком 3 до Порядку, з якою мені необхідно звертатись до сервісного центру Головного управління ПФУ в Хмельницькій області.
03.07.2019 позивач надіслав заповнену заяву, однак 14.08.2019 отримав лист, згідно якого у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету міністрів України від 26.06.2019 №543 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України", яка набрала чинності з 01.07.2019 позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до пункту 1, або до пункту 9(1) даної постанови.
Рішенням від 24.09.2019 у справі №560/2513/19 Хмельницького окружного адміністративного суду, залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону №796-ХІІ з врахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р (II) 2019 від 25.04.2019 повноважним органом, відповідно до вимог закону із прийняттям індивідуально-правового акту - рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію.
13.09.2022 представник позивача звернувся до пенсійного органу із адвокатським запитом щодо результату розгляду заяви.
Листом від 16.09.2022 позивача повідомлено про рішення від 19.01.2022 №968150129640, відповідно до якого ОСОБА_1 з 15.11.2007 отримує пенсію як особа з інвалідністю 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, призначену відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ - в розмірі відшкодування фактичних, збитків, яка з 01.07.2019 обрахована з врахуванням п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Оскільки позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не в період проходження строкової військової служби, тому підстави для проведення перерахунку пенсії з врахуванням частини 3 статті 59 Закону №796-ХІІ з 01.10.2017 відсутні. Враховуючи зазначене, позивачу в перерахунку пенсії на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.09.2019 у справі №560/2513/19 відмовлено.
Вважаючи протиправним рішення від 19.01.2022 №968150129640 щодо відмови в перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності до частини 3 статті 59 Закону №796-ХІІ в редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, починаючи з 25 квітня 2019 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у спірних відносинах помилково визначено дату, з якої позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-XII, адже такий перерахунок мав бути проведений з 26.04.2019, а не з 01.07.2019. Отже, позивач має право на перерахунок його пенсійної виплати за період з 26.04.2019 по 30.06.2019. Разом з цим, правові підстави для перерахунку пенсії позивача у обраний ним спосіб за період з 25.04.2019 відсутні, оскільки у цей період чинні положення частини третьої статті 59 Закону №796-XII поширювали свою дію виключно на військовослужбовців дійсної строкової служби, до яких позивач не відноситься.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Згідно з частиною третьою статті 54 Закону №796-ХІІ умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
11.10.2017 набув чинності Закон України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", яким частину третю статті 59 Закону №796-ХІІ з 01.10.2017 викладено у новій редакції, згідно з якою особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851 внесено зміни до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.11 №1210 (Порядок №1210), згідно з якими згаданий Порядок доповнено пунктом 9-1, відповідно до якого за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою.
У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(II)/2019 словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону №796-XII, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" визначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543, що набрала чинності з 01.07.2019, абзац перший пункту 9-1 Порядку №1210 викладено в такій редакції: "За бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою".
Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції дана є типовою, оскільки відповідає ознакам зразкової справи №520/1972/19.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2021 у зразковій справі №520/1972/19 зазначила, що з урахуванням положень частини другої статті 152 Конституцій України, за якою закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення, чинними після 25 квітня 2019 року є положення частини третьої статті 59 Закону № 796-XII, згідно з якими особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.
Відтак фактично внаслідок негативного правотворення після Рішення КСУ положення частини третьої статті 59 Закону №796-XII про умови та порядок обчислення пенсій по інвалідності, визначений положеннями цієї норми Закону, зазнали змін і стали поширювати свою дію не тільки на військовослужбовців дійсної строкової служби, але й військовослужбовців із числа військовозобов`язаних, призваних на військові збори.
А тому, особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження військової служби та мають інвалідність внаслідок цього, вправі очікувати на обчислення пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року згідно з частиною третьою статті 59 Закону № 796-XII з 26 квітня 2019 року.
Оскільки станом на 25.04.2019 позивач отримував пенсію по інвалідності, призначену йому відповідно до статті 54 Закону №796-XII, позивач має право на перерахунок його пенсії по інвалідності відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-XII з 26.04.2019.
Разом з цим, відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 01.07.2019 посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543. 
Однак, Постановою №543 Уряд не вирішував питання про проведення перерахунку пенсії по інвалідності особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказаною постановою  абзац перший пункту 9-1 Порядку №1210 лише приведено у відповідність до норми ч.3 с.59 Закону №796-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(II)/2019.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2021 у зразковій справі №520/1972/19 зазначила, що згідно із частиною третьою статті 54 Закону №796-XII умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
Відповідно до пункту 1 Порядку №1210 цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону №796-XII (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Цей нормативно-правовий акт визначає лише механізм обчислень та виплат пенсій особам, право на які встановлено статтями 54, 57, 59 Закону №796-XII.
За положеннями частини першої статті 49 Закону України від 27.02.2014 №794-VII "Про Кабінет Міністрів України" КМУ на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.
Постанова уряду, прийнята на виконання закону України, конкретизує та деталізує його, підпорядкована закону, скасовується і перестає діяти в разі її суперечності або невідповідності закону, є обов`язковою до виконання.
Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена в положеннях Конституції України.
Згідно із частиною третьою статті 113 Конституції України КМУ у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Основного Закону України).
Оскільки пункт 9-1 Порядку №1210 прийнятий на реалізацію норми частини третьої статті 59 Закону №796-XII, повністю повторює її зміст, він має бути застосований до осіб, на яких поширюється дія частини третьої статті 59 вказаного Закону.
Окрім того, суд зауважує, що визнання неконституційним положення частини третьої статті 59 Закону №796-XII в частині словосполучення "дійсної строкової" не призвело до зміни формули, передбаченої пунктом 9-1 Порядку №1210, за якою проводиться обчислення пенсії.  Постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210  прийнята з метою практичної реалізації статей  54,  57  та  59 Закону №796-XII  та в силу  статті 117 Конституції України є обов`язковою до виконання.
Позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-ХІІ та 9-1 Порядку №1210, тому що за цими правовими нормами передбачені частиною третьою статті 59 Закону №796-ХІІ пенсії обчислюються саме з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом  на 01 січня відповідного року, але не встановлюються в розмірі шляхом множення розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на відповідний період часу, на визначену в  законі  кратність, і без застосування механізму обчислення цих пенсій, визначеного пунктом 9-1 Порядку №1210.
При цьому Закон №796-XII не містить положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, водночас передбачає проведення розрахунку пенсії в порядку, передбаченому КМУ, за формулою, у якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.
Наявною у матеріалах справи копією протоколу про перерахунок пенсії по інвалідності позивача з 01.07.2019 підтверджено, що з цієї дати пенсія позивача обчислена у відповідності до вимог частини третьої   статті 59 Закону №796-XII та пункту 9-1 Порядку №1210.
Таким чином, відповідачем безпідставно не проведено перерахунку пенсії позивача відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-XII за період з 26.04.2019 по 30.06.2019, адже такий перерахунок мав бути проведений з 26.04.2019.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Мацький Є.М.