ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

25 квітня 2023 року                        місто Чернівці справа №727/11271/22
провадження №22-ц/822/335/23
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Височанської Н. К.
суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б. 
секретар Скрипка С.В.
за участю: представника позивача ОСОБА_1 , 
представника відповідача ОСОБА_2 

учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_3 ,
відповідач – Чернівецька міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 січня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Чернівецької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення сесії Чернівецької міської ради, визнання поновленим договору оренди землі та зобов`язання укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, ухвалене під головуванням судді Бойко М.Є.,
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2022 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради про часткове визнання незаконним та скасування рішення сесії Чернівецької міської ради, визнання поновленим договору оренди землі та зобов`язання укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах.
Посилався на те, рішенням 15 сесії Чернівецької міської ради VIIІ скликання від 22 лютого 2022 року №717 йому відмовлено у поновленні договору оренди землі від 28 грудня 2016 року №10376 площею 0,0967 га (кадастровий номер 7310136300:21:003:1257), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код 02.01) у зв`язку із перспективою забудови та визнали цей договір припиненим з 28 грудня 2021 року у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. Вважає рішення сесії міської ради в цій частині незаконним з наступних підстав.
Пунктом 3.2. договору оренди землі від 28 грудня 2016 року №10376 встановлено, що після закінчення терміну його дії Орендарі, якщо вони належно виконували обов`язки відповідно до умов цього Договору, мають переважне право перед іншими особами на укладення Договору на новий строк (поновлення договору). У разі наміру Орендарів скористатися переважним правом на укладення Договору на новий строк, вони зобов`язані не пізніше, ніж 60 (шістдесят) календарних днів до закінчення строку дії Договору повідомити Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради про наміри щодо поновлення договору.
Рішенням 4 сесії Чернівецька міська рада VІІІ скликання №177 від 15 квітня 2021 року ліквідовано Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради та утворено Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради.
Право оренди договору оренди землі №10376 Орендатора ОСОБА_4 в зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про оренду землі» припинилось.
Дотримуючись вимог п.3.2. договору №10376 ОСОБА_3 одноосібно, 27 жовтня 2021 року через Центр надання адміністративних послуг подано до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради заяву щодо поновлення договору оренди землі від 28 грудня 2016 року №10376 терміном на 5 років з відповідними додатками. Таким чином ним за 63 дні до закінчення строку дії договору повідомлено Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради про наміри щодо поновлення останнього, що доводить про належне виконання позивачем свого відповідного обов`язку.
Крім того, після закінчення строку договору оренди №10376 та по теперішній час ОСОБА_3 продовжує користуватися земельною ділянкою, а Орендодавцем протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення щодо заперечень у поновленні договору оренди землі не надсилалось, а тому, відповідно до вимог ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», договір оренди № 10376 вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.
Проте, незважаючи на вимоги ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо поновлення договору, відповідач майже через два місяці після закінчення строку договору оренди від 28 грудня 2016 року, пунктом 23 рішення №717 від 22 лютого 2022 року неправомірно заперечив у його поновленні, зазначивши «у зв`язку із перспективою забудови», хоча жодним нормативно-правовим актом така підстава не передбачена.
Наведене, на думку позивача, доводить, що підстави, зазначені у п.п.23, 23.1. рішення 15 сесії Чернівецької міської ради VIIІ скликання від 22 лютого 2022 року №717 «Про відмову громадянам у передачі безоплатно у власність та наданні в оренду земельних ділянок» є незаконними і підлягають скасуванню.
Просив визнати незаконними та скасувати п. 23, 23.1. рішення 15 сесії Чернівецької міської ради VIIІ скликання від 22 лютого 2022 року №717; визнати поновленим на той самий строк (5 років) і на тих самих умовах договір оренди землі №10376, укладений 28 грудня 2016 року між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_3 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (номер запису про інше речове право 18526154) зі строком дії по 28 грудня 2021 року включно з переважним правом продовження Договору щодо земельної ділянки загальною площею 0,0967 га, з кадастровим номером 7310136300:21:003:1257, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати Чернівецьку міську раду укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 28 грудня 2016 року №10376 на той самий термін та на тих самих умовах.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 січня 2023 року у задоволенні позову  відмовлено. 
Повний текст рішення складено 23 січня 2023 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
ОСОБА_3  в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 січня 2023 року скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог. 
Посилається на те, що суд у своєму рішенні визнав, що ним вчасно повідомлено заявою Чернівецьку міську раду про його намір продовжити дію договору оренди землі від 28 грудня 2016 року №10376, що і визнав сам відповідач.
Вважає, що суд прийшов до помилкового висновку про недотримання ним процедури поновлення договору оренди у зв`язку з не надісланням проекту додаткової угоди.
Суд не надав оцінки підставі прийняття оскаржуваного рішення Чернівецької міської ради, а саме у зв`язку із перспективою забудови, що не передбачено жодним нормативно-правовим актом. Також проігнорував, що дотримуючись вимог п.3.2 договору №10376 ним одноосібно 27 жовтня 2021 року за 63 дні до закінчення строку дії договору через ЦНАП подано до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради заяву щодо поновлення договору оренди землі від 28 грудня 2016 року №10376 терміном на 5 років з відповідними додатками.
Крім цього, в порушення вимог ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» відповідач майже через два місяці після закінчення строку договору оренди, п.23 рішення №2202 від 22 лютого 2022 року неправомірно відмовив у поновленні договору оренди землі від 28 грудня 216 року №10376 з підстав які законодавцем не визначені – «у зв`язку із перспективою забудови».

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу Чернівецька міська рада просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Вказала, що суд першої інстанції здійснив оцінку доказам, які надавались для підтвердження поновлення договору оренди землі від 27 жовтня 2021 року і встановив, що заява яку подавав позивач не відповідає вимогам частинам 2, 5 статті 33 ЗУ «Про оренду землі», оскільки ОСОБА_3 не надіслав Чернівецькій міській раді лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, а отже він не скористався своїм переважним правом на поновлення договору, оскільки питання не в строках, а у дотриманні процедури необхідної для поновлення договору оренди землі, яку позивач порушив.
Вважають рішення суду обґрунтованим, законним та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
Судом встановлено, що 28 грудня 2016 року між Чернівецькою міською радою в особі директора департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Бабчука В.Г. (орендодавець) та ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4  (орендарі) був укладений договір оренди землі №10376, відповідно до якого орендарі приймають в строкове платне користування земельну ділянку площе 0,0967 га (кадастровий номер 7310136300:21:003:1257), яка знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для обслуговування існуючого житлового будинку, строком на п`ять років  (а.с.13-14).
Відповідно до п.3.2 Договору після закінчення терміну дії Договору орендарі, якщо вони належно виконували обов`язки відповідно до умов цього Договору, мають переважне право перед іншими особами на укладення Договору на новий строк (поновлення Договору). У разі наміру Орендарів скористатися переважним правом на укладення Договору на новий строк, вони зобов`язані не пізніше, ніж за 60 календарних днів до закінчення строку дії Договору звернутись в Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради із заявою про поновлення Договору. При поновленні Договору його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов Договору переважне право Орендарів на укладення Договору припиняється.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 04 лютого 2020 року, актовий запис № 275 (а.с.20).
27 жовтня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради із заявою про намір поновлення договору оренди №10376 від 28 грудня 2016 року (а.с.10).
Рішенням Чернівецької міської ради №717 від 22 лютого 2022 року про відмову громадянам у передачі безоплатно у власність та наданні в оренду земельних ділянок, ОСОБА_3 відмовлено у поновленні договору оренди землі від 28 грудня 2016 року №10376 за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0967 га (кадастровий номер 7310136300:21:003:1257) у зв`язку із перспективою забудови. 
Визнано припиненим з 28 грудня 2021 року договір оренди землі від 28 грудня 2016 року №10376 у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено. 
Управлінню містобудування та архітектури департаменту урбаністики та архітектури міської ради запропоновано надати пропозиції щодо продажу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0967 га (кадастровий номер 7310136300:21:003:1257) на аукціоні (а.с.7).

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не дотримався процедури повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, зокрема, не надав проект додаткової угоди.
Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком з наступним підстав.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У частині першій статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.
Правові підстави переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк визначені статтею 33 Закону України «Про оренду землі», якою фактично передбачено два способи пролонгації договору оренди землі.
Відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Згідно з частинами шостою-восьмою статті 33 Закону України «Про оренду землі», у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.
Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.
Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору.
Такі висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2018 року в справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року в  справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18, від 31 серпня 2021 року в справі № 903/1030/19.
Судом встановлено, що 27 жовтня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради із заявою-повідомленням про поновлення договору оренди землі від 28 грудня 2016 року №10376 (а.с.10).
До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі не було надано проекту додаткової угоди, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку про недотримання позивачем вимог частини третьої статті 33 Закону України «Про оренду землі».
Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу, що рішенням сесії Чернівецької міської ради №717 від 22 лютого 2022 року, яке оскаржує позивач, йому було відмовлено у поновленні договору оренди землі від 28 грудня 2016 року №10376 не у зв`язку з недотриманням ним вимог ст..33 Закону України «Про оренду землі», а у зв`язку із перспективою забудови.
Дане рішення сесії міської ради на предмет його оскарження суд першої інстанції не дослідив, внаслідок чого прийняв помилкове рішення, яке підлягає скасуванню.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, а також законами України.
Визначальним у правовідносинах з надання земельної ділянки в оренду є волевиявлення власника землі, здійснене в формі відповідного рішення, яке в подальшому реалізується шляхом оформлення договору оренди, укладеного на підставі рішення власника землі (статті 116, 123 ЗК). Тому в разі, якщо правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси, тобто прийнято всупереч волевиявленню власника землі, то такий акт визнається незаконним та скасовується судом на підставі частини 1 статті 21 ЦК.
За змістом статей 38, 39 ЗК до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в реакції на час виникнення правовідносин)  генеральний план населеного пункту це одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.
Відповідно до статей 16, 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"(станом на час прийняття оскаржуваного рішення) планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. 
Генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. 
Отже, підставою для прийняття оскаржуваного рішення сесії міської ради про відмову в поновленні договору оренди мало бути рішення сесії про затвердження генерального плану забудови населеного пункту.
Станом на час виникнення спірних правовідносин діяв Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №58 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель», відповідно до якого Класифікація визначала поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистем ними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.
До земель забудови відносяться землі житлової забудови та землі громадської забудови.
Землі житлової забудови (землі, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше); землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва). 
Землі громадської забудови (землі, які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд (готелів, офісних будівель, торговельних будівель, для публічних виступів, для музеїв та бібліотек, для навчальних та дослідних закладів, для лікарень та оздоровчих закладів), інших об`єктів загального користування). 
В оскаржуваному рішенні сесії міської ради не конкретизовано перспектива якої забудови матиме місце.
Як встановлено в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що цільове призначення спірної земельної ділянки не змінилося і класифікація залишилась з кодом 02.01 – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Отже, статус земельної ділянки не змінився і позивач мав переважне право на поновлення договору оренди землі.
Згідно з приписами частини 1 статті 21 ЦК суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Таким чином, підставами для визнання акта недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і, одночасно, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.
З огляду на викладене, рішення 15 сесії Чернівецької міської ради VIIІ скликання від 22 лютого 2022 року №717 в частині відмови ОСОБА_3 у поновленні договору оренди землі від 28 грудня 2021 року №10376 та визнання цього договору припиненим у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено, є незаконним та підлягає скасуванню.
Є безпідставними доводи представника відповідача про те, що в будь-якому випадку суд має перевірити чи позивач дотримався вимог ст..33 Закону України «Про оренду землі».
В постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року по справі №509/4156/15-а зазначено, що суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення (п.75).
Отже, суд першої інстанції повинен був дати правову оцінку обставинам, які стали підставою для прийняття рішення сесію міської ради, зокрема, відмови позивачу в поновленні договору оренди землі у зв`язку з перспективо забудови.
Щодо позовних вимог про визнання договору оренди землі поновленим на той самий строк і на тих самих умовах та зобов`язання Чернівецьку міську раду укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, то колегія судів вважає, що в їх задоволенні слід відмовити з інших підстав, зокрема у зв`язку з тим, що питання про поновлення договору оренди землі міською радою по суті не вирішувалось, є дискреційними повноваженнями органу місцевого самоврядування і здійснюється з дотриманням процедури поновлення договорів оренди відповідно до вимог ст..33 Закону України «Про оренду землі».
Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується на пленарному засіданні ради - сесії.
Оскільки питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, то за відсутності такого рішення суд не може приймати рішення про поновлення договору оренди та зобов`язання Чернівецьку міську раду в судовому порядку укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди, оскільки таке зобов`язання суперечитиме вимогам законодавства та відноситься до дискреційних повноважень ради.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 січня 2023 року в частині визнання незаконним та скасування рішення 15 сесії Чернівецької міської ради VIIІ скликання від 22 лютого 2022 року №717 в частині заперечення ОСОБА_3 у поновленні договору оренди землі та визнання припиненим з 28 грудня 2021 року договору оренди землі від 28 грудня 2016 року №10376 – скасувати, в частині визнання договору оренди землі поновленим на той самий строк і на тих самих умовах та зобов`язання Чернівецьку міську раду укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі – змінити з підстав викладених у мотивувальній частині цієї постанови.
Керуючись ст.ст.368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 січня 2023 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3  про визнання незаконним та скасування рішення 15 сесії Чернівецької міської ради VIIІ скликання від 22 лютого 2022 року №717 в частині заперечення ОСОБА_3  у поновленні договору оренди землі та визнання припиненим з 28 грудня 2021 року договору оренди землі від 28 грудня 2016 року №10376 скасувати.
Позов ОСОБА_3 в цій частині задовольнити.
Визнати незаконним та скасувати п. 23, 23.1 рішення 15 сесії Чернівецької міської ради VIIІ скликання від 22 лютого 2022 року №717 в частині заперечення ОСОБА_3 у поновленні договору оренди землі та визнання припиненим з 28 грудня 2021 року договору оренди землі від 28 грудня 2016 року №10376.
Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 січня 2023 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі поновленим на той самий строк і на тих самих умовах та зобов`язання Чернівецьку міську раду укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі змінити з підстав, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складений 26 квітня 2023 року.
Головуючий                                             Н.К. Височанська
Судді:                                                 І.Н. Лисак
І.Б.Перепелюк