КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
апеляційне провадження №22-ц/824/8127/2023
справа №755/714/19
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
30 червня  2023 року                                                                               м.Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача   Поліщук Н.В.
суддів                       Нежури В.А., Соколової В.В.
 
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року, постановлену під головуванням судді Галаган В.І.,
у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Житлово-будівельний кооператив «Нептун», приватний виконавець Генний Дмитро Анатолійович, про ухвалення додаткового рішення і поворот виконання рішення суду у справі за позовом Житлово-будівельний кооператив «Нептун» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -
 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2023 року до суду звернулась ОСОБА_1 із заявою про додаткове рішення і поворот виконання рішення суду.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 повернуто заявниці без розгляду.
Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.
Вказує, що до Дніпровського районного суду міста Києва заявницею подано заяву від 13 грудня 2019 року, у якій просила суд:
визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню;
стягнути з ЖБК "Нептун" безпідставно ним одержаних 16264,27 грн.
Зазначає, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року виконавчий лист 755/714/19 визнано таким, що не підлягає виконанню.
Проте друга вимога у заяві (стягнути з ЖБК "Нептун" безпідставно ним одержаних 16264,27 грн ) судом не вирішена, тому в березні 2023 року заявницею подано заяву про винесення додаткового рішення, щодо вимоги, яка не була вирішена.
Вказує, що суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано зазначив про вимогу щодо винесення додаткового рішення не до ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року, а нібито до ухвали Верховного Суду, яку датовано цим же числом.
Вказує, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для повернення заяви, оскільки статті 126, 270, 444 ЦПК України не передбачають такої процесуальної дії суду.
Мотивуючи наведеним, просить суд ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року скасувати, прийняти постанову про направлення заяви про поворот виконання рішення суду (з клопотанням на поновлення строку на її подання) і про додаткове (до ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року) рішення на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Повернувши без розгляду заяву ОСОБА_1 про додаткове рішення і поворот виконання рішення суду, суд першої інстанції вказав, що заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Заявниця звернулась із заявою про поворот виконання рішення з пропуском встановленого ЦПК строку, відтак суд зробив висновок, що це має наслідком залишення заяви без розгляду, оскільки право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом.
Також суд зазначив, що Дніпровський районний суд м. Києва позбавлений права на розгляд питання про ухвалення додаткового рішення на судове рішення, яке постановлене Верховним Судом, оскільки таким правом наділено лише Верховний Суд, яким ухвалено таке рішення.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.
З матеріалів справи установлено, що у січні 2019 року ЖБК "Нептун" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року позов ЖБК "Нептун" задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ЖБК «Нептун» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 20 899,65 грн, втрати від інфляції за час прострочення - 3 481,07 грн, 3% річних у розмірі 1 223,12 грн та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн, а всього на загальну суму 27 365,84 гривень (том 1 а.с. 44-47).
Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.
Постановою Київського апеляційного суду від 14 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2019 року та ухвалено нове судове рішення, яким позов ЖБК «Нептун» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ЖБК «Нептун» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 27 грудня 2015 року по 30 листопада 2018 року в сумі 18 753,63 грн, інфляційну складову в сумі 3433,62 грн, три проценти річних в сумі 1216,61 грн, а всього 23 403,86 грн. В іншій частині вимог ЖБК «Нептун» відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ЖБК «Нептун» 1610,60 грн судового збору (том 2 а.с.44-49).
Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 14 січня 2020 року у справі за позовом ЖБК «Нептун» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.
Із даних, що містяться у вільному доступі Єдиного державного реєстру судових рішень установлено, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ЖБК «Нептун», приватний виконавець Гненний Д.А. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено.
Виконавчий лист №755/714/19, виданий Дніпровським районним судом м. Києва від 17 травня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Нептун» заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 20 899,65 грн, втрат від інфляції за час прострочення - 3 481,07 грн, 3% річних у розмірі 1 223,12 грн та судового збору у розмірі 1 762,00 грн, а всього на загальну суму 27 365,84 гривень визнано таким, що не підлягає виконанню.
10 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про додаткове рішення і поворот виконання рішення суду.
Вимоги заяви мотивує тим, що постановою від 29 січня 2020 року закінчено провадження ВП №59165360, оскільки у справі №755/714/19 скасовано судове рішення, за наслідками вирішення якого воно було відкрито. Вказує, що на час винесення постанови Київським апеляційним судом скасоване рішення було виконане.
Зазначає, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №755/714/19 визнано виконавчий лист №755/714/19 таким, що не підлягає виконанню.
Звертає увагу, що в заяві, за наслідками якої прийнято вказану ухвалу, заявницею порушувалось питання про стягнення із стягувача на користь ОСОБА_1 безпідставно одержаних грошових коштів у розмірі 16264,27 гривень.
Вказує, що питання повернення грошових коштів ухвалою не вирішено.
Мотивуючи наведеним, просить суд поновити строк звернення до суду , прийняти додаткове (до ухвали від 02 березня 2020 року) рішення про стягнення з ЖБК "Нептун" на користь ОСОБА_1 безпідставно одержаних 16 264,27 гривень у ВП №59165360;
здійснити поворот виконання скасованого рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2019 року (том 2 а.с.99-100).
Відповідно до частини 1 статті 444 ЦПК України Суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Згідно частини 5 вказаної статті питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.
Відповідно до частини 10 статті 444 ЦПК України Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.
Згідно із висновками Конституційного Суду України, викладеними у рішенні від 02.11.2011р. №13-рп/2011, поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав.
Отже, за змістом вказаної вище статті ЦПК України, якщо обов`язок щодо вирішення питання про поворот виконання судового рішення не був виконаний судом апеляційної чи касаційної інстанції, відповідач вправі в межах річного строку звернутися до суду, у якому перебуває справа, із заявою про поворот виконання рішення; при цьому, строк починає обраховуватись з моменту набрання законної сили рішенням чи ухвалою суду про відмову в задоволенні позову, задоволення позовних вимог у меншому розмірі, закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду.
Повернувши без розгляду заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду, суд першої інстанції вказав, що така подана з порушенням строків встановлених ЦПК України.
Відповідно до частини 1 статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Згідно частини 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущений та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Звертаючись до суду із заявою про додаткове рішення і поворот виконання рішення суду, ОСОБА_1 , зокрема, просила суд поновити їй строк для звернення до суду із такою заявою.
Разом з цим, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не надав оцінку причинам пропуску такого строку, відтак не вирішив питання за клопотанням ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до суду із відповідною заявою або відмови у разі визнання причин пропуску цього строку неповажними..
Відповідно до частини 2 статті 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відтак, у разі установлення відсутності поважних підстав для поновлення строку на звернення до суду із відповідною заявою, суд у відповідності до статті 126 ЦПК України залишає заяву без розгляду.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно статті 444 ЦПК України заява про поворот виконання рішення суду розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника 
Окрім цього, ОСОБА_1 у поданій заяві вказує, що у заяві, за наслідками якої прийнято ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року та визнано виконавчий лист №755/714/19, виданий Дніпровським районним судом м. Києва від 17 травня 2019 року таким, що не підлягає виконанню, заявниця просила суд стягнути з позивача на її користь безпідставно одержані 16 264,27 гривень. Проте питання про повернення стягнутих грошових коштів судом не вирішувалось.
Відтак просила суд ухвалити додаткове судове рішення, оскільки ухвалою від 02 березня 2020 року судом не вирішено питання за її вимогою.
Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення помилково уважав, що заявниця просить суд ухвалити додаткове рішення до ухвали Верховного Суду від 02 березня 2020 року, проте  ОСОБА_1 вказувала, що питання про стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 безпідставно одержаних 16 264,27 не вирішено ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року.
Суд першої інстанції на викладені обставини уваги не звернув, відтак дійшов передчасного висновку про повернення заяви без розгляду.
Відповідно до статті 379 ЦПК України неповне з`ясування судом обставин,що мають значення для справи, порушення норм процесуального права є підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повну постановускладено 30  червня 2023 року.
 
Суддя-доповідач                                                   Н.В. Поліщук

Судді                                                                                   В.А. Нежура

                                                                                              В.В. Соколова