Ухвала                                                     
 
07 червня 2023 року
м. Київ
 
справа № 757/62722/19
провадження № 61-13261 св 22 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),
суддів: Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Хопти С. Ф.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача - адвокат Скрипчук Микита Євгенович,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «ВЄЛЄС-Т», 
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скрипчука Микити Євгеновича, на рішення Печерського районного суду м. Києва 
від 17 серпня 2021 року у складі судді Григоренко І. В. та постанову Київського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року у складі колегії суддів: Шкоріної О. І., Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., 
 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЄЛЄС-Т» (далі - 
ТОВ «ВЄЛЄС-Т, товариство), в якому просив суд розірвати безстроковий трудовий договір, укладений 25 листопада 2019 року між ним 
та товариством. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 31 серпня 2016 року він був прийнятий на посаду директора ТОВ «ВЄЛЄС-Т» шляхом укладення безстрокового трудового договору, оформленого на підставі наказу роботодавця від 31 серпня 2016 року № 04-к. Указаний наказ був прийнятий на підставі рішення загальних зборів учасників товариства, оформленим протоколом від 31 серпня 2016 року № 3. 
Позивач указував, що ТОВ «ВЄЛЄС-Т» є юридичною особою, у стані припинення не перебуває, а єдиним учасником вказаного товариства 
є ОСОБА_2 . 
Він утратив матеріальну (економічну) та будь-яку іншу зацікавленість 
у перебуванні на посаді директора товариства, тому направив на адресу вказаного вище учасника товариства заяву від 18 жовтня 2019 року 
про звільнення з посади директора за власним бажанням з 25 листопада 2019 року на підставі частини першої статті 38 КЗпП України. 
Крім того, ним було направлено повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ «ВЄЛЄС-Т» із пропозицією провести загальні збори 
25 листопада 2019 року о 12 год. 00 хв., на яких вирішити питання 
про його звільнення з посади директора ТОВ «ВЄЛЄС-Т», про його виключення зі складу осіб, які мають право вчиняти дії від імені товариства без довіреності, у тому числі підписувати договори, про надання повноважень на проведення державної реєстрації змін до відомостей 
про товариство.
Разом із цим, учасником ТОВ «ВЄЛЄС-Т» не розглянуто вказану заяву, 
не проведено загальні збори учасників щодо розгляду питання про його звільнення, а в силу положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» звільнення з посади директора можливе лише на підставі відповідного рішення загальних зборів учасників товариства.
Посилався на те, що він у встановленому законом порядку письмово попередив власника та уповноважений орган товариства про свій намір припинити трудові відносини. Проте, трудовий договір, укладений між ним 
та товариством на невизначений строк, не було розірвано. Тобто товариство проявило бездіяльність щодо припинення з ним трудових відносин, 
чим порушило його трудові права.
З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просив суд його позов задовольнити.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2021 року 
у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 відмовлено.
Суд першої інстанції, врахувавши відповідні норми КЗпП України 
й Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», надавши оцінку поданим сторонам доказам, виходив 
із того, що позивач не надав належних та допустимих доказів 
на підтвердження одержання товариством його вимоги про скликання загальних зборів. 
Позивач, займаючи посаду директора товариства, був виконавчим органом товариства і для припинення його повноважень необхідно обрати нового директора, що належить до виключної компетенції загальних зборів товариства, яке має одного учасника. Тому рішення, що належать 
до компетенції загальних зборів учасників товариства, приймаються ОСОБА_2 одноособово. Проте, позивачем не доведено, що остання отримала вимогу про скликання загальних зборів учасників товариства 
та його заяву про звільнення. 
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скрипчука М. Є., залишено без задоволення. 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2021 року 
залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції погодився з висновками районного суду, так як ОСОБА_1 , займаючи посаду директора, був виконавчим органом товариства й припинення його повноважень можливе виключно за умови обрання нового директора, а обрання одноосібного виконавчого органу товариства належить до виключної компетенції загальних зборів.
У спірних правовідносинах вимога про скликання загальних зборів учасників подається виконавчому органу ТОВ «ВЄЛЄС-Т», який зобов`язаний вчинити всі необхідні дії для скликання загальних зборів учасників не пізніше 20 днів із дня отримання вимоги про скликання загальних зборів. Проте, позивачем не доведено факт одержання ТОВ «ВЄЛЄС-Т» вимоги про скликання загальних зборів учасників, а тому в останнього не виникло обов`язку щодо їх скликання. 
При цьому суд першої інстанції вірно виходив із того, що ОСОБА_1 
у порядку денному не пропонувалося обрання нового одноосібного виконавчого органу ТОВ «ВЄЛЄС-Т».
Суд апеляційної інстанції зазначив, що стаття 32 Закону України 
«Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», якою встановлено порядок скликання загальних зборів учасників товариства, 
не застосовується до спірних правовідносин, оскільки ТОВ «ВЄЛЄС-Т» 
має одного учасника.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У грудні 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Скрипчук М. Є., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на судові рішення судів попередніх інстанцій, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати 
й ухвалити нове судове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .
В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень заявник 
посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Надходження касаційної скарги до Верховного Суду 
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2022 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скрипчука М. Є., подану 
до Верховного Суду у вересні 2022 року, залишено без руху, зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2022 року вказану касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скрипчука М. Є., визнано неподаною та повернуто заявникові (провадження № 61-8774ск22). 
Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скрипчука М. Є., на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року залишено без руху 
з наданням строку для усунення її недоліків.
У наданий судом строк представник ОСОБА_1 - адвокат Скрипчук М. Є., надіслав матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2023 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Скрипчука М. Є., про поновлення строку 
на касаційне оскарження задоволено. Поновлено представнику 
ОСОБА_1 - адвокату Скрипчуку М. Є., строк на касаційне оскарження судових рішень. Відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано дану цивільну справу із суду першої інстанції. Надіслано іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів. Роз`яснено право подати відзив на касаційну скаргута надано строк 
для подання відзиву на касаційну скаргу.
У квітні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2023 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Скрипчука М. Є., про розгляд справи за участю сторін, про повідомлення дати та часу розгляду справи відмовлено. Справу призначено до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано до спірних правовідносин пункт 1 частини першої статті 31, частину четверту статті 32, частину другу статті 37 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у частині порядку скликання загальних зборів товариства, яке має одного учасника. При цьому такий порядок відсутній, тому доцільно застосовувати положення статті 32 вказаного Закону за аналогією закону. Висновок Верховного Суду 
з указаного питання відсутній.
У спірних правовідносинах директор товариства скликав загальні збори для того, щоб учасник товариства прийняв рішення про його звільнення. Заяву про звільнення директор направив єдиному учаснику товариства 20 жовтня 2019 року. У заяві вказано дату запланованих зборів учасників - 
25 листопада 2019 року, запланований порядок денний зборів. Проте, учасник товариства не бажав отримувати поштову кореспонденцію. Факт того, що ОСОБА_2 не отримала зазначене поштове відправлення 
не свідчить про порушення порядку скликання загальних зборів і не залежить від волі відправника.
Посилається на різну судову практику Верховного Суду у подібних справах, 
де вирішувалося питання скликання загальних зборів товариства.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
 
У березні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_2 , в якому остання просить залишити без задоволення касаційну скаргу, а оскаржувані судові рішення - без змін.
 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2022 року справу № 448/362/22 (провадження № 61-8396св22) за позовом  ОСОБА_3 до товариства 
з обмеженою відповідальністю «Мостиська зернова компанія», Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. 
В указаній ухвалі Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав про те, що судова практика Касаційного цивільного суду та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду є різною щодо виду юрисдикції (цивільна чи господарська) 
при вирішенні спору за позовом члена виконавчого органу (директора) 
про припинення трудових відносин на підставі статті 38 КЗпП України. 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2023 року справу 
№ 448/362/22 (провадження № 14-113цс22) прийнято та призначено 
до розгляду, і на цей час по суті не розглянуто.
Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, 
яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а саме щодо застосування статті 38 КЗпП України 
в аналогічних спорах.
При цьому Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, посилається, у тому числі, на правові висновки Верховного Суду, на які посилається заявник у касаційній скарзі у цій справі.
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, 
що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах 
(в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, 
а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду 
в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи 
№ 448/362/22 (провадження № 14-113цс22).
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 757/62722/19 (провадження              № 61-13261св22) за позовом ОСОБА_1 
до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЄЛЄС-Т» про розірвання безстрокового трудового договору до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 448/362/22(провадження № 14-113цс22). 
Ухвала оскарженню не підлягає.   

Головуючий                                                                          Д. Д. Луспеник 
Судді:                                                                                     Б. І. Гулько 
Г. В. Коломієць 
Р. А. Лідовець
С. Ф. Хопта