ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 595/109/22	Головуючий у 1-й інстанції Тхорик І.І. 	
Провадження № 22-ц/817/406/23 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Дикун С. І., Хома М. В., 
за участю секретаря: Сович Н.А. 

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу № 595/109/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року, ухваленого суддею Тхориком І.І., повний текст рішення складено 17 лютого 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:
у січні 2022 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000,00 грн на кожну дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. 
       В обґрунтування позову посилається на те, що з 25.04.2005 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бучацького районного суду від 11.11.2021 (справа № 595/1393/21) розірвано. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не бере участі у житті дітей, не цікавиться їхнім розвитком та потребами, зовсім не підтримує фінансово. До того ж, старша донька, ОСОБА_5 , має проблеми з зором, перебуває в окуліста на обліку з діагнозом: ускладнена середнього ступеня міопія, слабість акомодації обох очей, амбліопія середнього ступеня правого ока, слабого ступеня лівого ока, потребує частих перевірок у окуліста, прийому спеціальних вітамінів, щоб не погіршувався зір та періодичної зміни окулярів, у зв`язку зі зміною стану зору, зміною форми обличчя, оскільки дитина росте. Окрім того, позивач вказує, що сплачує комунальні послуги сама, чоловік їй у цьому також не допомагає. З серпня 2018 року вона не отримує доходу і такий стан не дозволяє їй самостійно утримувати дітей і нести всі необхідні витрати, а батько має обов`язок щодо утримання своїх дітей, є працездатним, періодично неофіційно працює за кордоном, тому вважає, що останній має змогу сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. 
       Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2022 року прийнято заяву представника позивача, адвоката Пасічника А.З. про зміну підстав позову по даній справі та вирішено в подальшому розглядати справу з урахуванням заяви про зміну підстав позову, в якій сторона позивача зазначає, що відповідач надав копію виконавчого листа, виданого Бучацьким районним судом Тернопільської області 05 вересня 2018 року у справі № 595/508/18, згідно якого він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина від іншого шлюбу ОСОБА_6 у розмірі 3000 грн щомісячно. Проте, на адвокатський запит представнику позивача було надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів стосовно вищевказаного виконавчого листа з якого вбачається, що станом на 28 листопада 2022 року заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина, ОСОБА_6 становить 56670,00 грн. Окрім цього, із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 станом на 28 листопада 2022 року борг зі сплати аліментів становить 61161,24 грн. З наведеного вбачається, що відповідач не сплачує аліментів як по одному виконавчому провадженню, так і по іншому. Відтак, долучений до відзиву виконавчий лист підтверджує лише факт наявності відкритого виконавчого провадження і аж ніяк не факт сплати аліментів. Що стосується можливості сплачувати відповідачем аліменти зазначає наступне: з відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області від 25 листопада 2022 року вбачається, що у власності ОСОБА_1 є автомобіль «Volkswagen Passat», 2010 р.в., дата реєстрації 28 червня 2022 року; КАМАЗ 55102, 1989 р.в., дата реєстрації 11 червня 2016 року; ГКБ 8551 (причіп), 1988 р.в., дата реєстрації 06 квітня 2013 року; ВАЗ 2107, 1984 р.в., дата реєстрації 03 грудня 1999 року. Вважає, що з наведеного слідує, що у відповідача є фінансова можливість купувати автомобіль марки «Volkswagen Passat» і водночас немає можливості сплачувати аліменти на їхніх дітей та сина від попереднього шлюбу. Окрім того, відповідач ніде не працює, не оформлений як фізична особа-підприємець, відповідно, офіційного доходу не має. Відтак, вважає, що сам факт придбання майна доводить можливість сплачувати аліменти. Крім того, у власності відповідача також перебувають: житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , площею 150 кв.м; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , площею 0,0681 га, кадастровий номер 6121210100:02:001:1519; житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , площею 204,7 кв.м; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 , площею 0,0859 га, кадастровий номер 6121285400:02:002:1709; земельна ділянка для індивідуального садівництва, площею 0,105 га, кадастровий номер 6121281000:01:001:1790; земельна ділянка для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови на території Заривинецької сільської ради, площею 0,0863 га, кадастровий номер 6121281000:01:001:1708. За наявності такого переліку нерухомого майна немає підстав вважати, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти. Одночасно зазначає, що позивач не має змоги утримувати двох дітей, так як хворіє на гіпертонічну хворобу ІІ ступеня, помірний кардіоваскулярний ризик, остеохондроз поперекового відділу хребта, внаслідок чого не може виконувати важку роботу, що суттєво впливає на її дохід. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів видно, що діти перебувають на її повному утриманні і батько не бере участі в їх житті. 
       Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року позовні вимоги задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн. щомісячно, але, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
       В решті заявлених вимог відмовлено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп.
       Виконавчий лист Бучацького районного суду Тернопільської області від 04 травня 2022 року у справі № 595/109/22, після набрання рішенням законної сили, відкликано з виконання.
       Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року змінити, зменшивши розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
       В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що 22 грудня 2022 року судом було прийнято заяву представника позивача про зміну підстав позову у справі № 595/109/22. Однак, законних підстав для прийняття вказаної заяви судом не існувало, оскільки вона була подана із пропуском строку, визначеного ст. 49 ЦПК України.
       Також зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_2 ним визнаються частково, оскільки він не погоджується із розміром аліментів, які заявлено до стягнення, оскільки такий розмір є непосильним для нього, а тому таким, що підлягає зменшенню.
       Його стан здоров`я є незадовільним через хворобу опорно-рухового апарату, що підтверджується висновком комп`ютерної томограми від 20.06.2022 року, згідно якого у ОСОБА_1 встановлено діагноз: випростуваний поперековий лордоз, множинні хрящові вузли замикальних пластинок тіл хребців поперекового відділу, limbus vertebra anterior L 4, протрузії дисків в сегментах L3-4, L4-5, L5-S1, двобічна фрамінальна компресія корінців L5>S. 
       Також судом першої інстанції не було враховано ту обставину, що згідно рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 липня 2018 року у справі № 595/508/18 з відповідача вже стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи із 12.04.2018 року і до припинення сином навчання, але не довше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.
       Залишено поза увагою суду факт проживання позивачки разом з неповнолітніми дітьми сторін у житловому будинку, який є особистою власністю відповідача, як обставина, яка має істотне значення для визначення розміру аліментів.
       Щодо транспортних засобів, які станом на даний час зареєстровані на ім`я відповідача, то з листа т.в.о начальника РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області від 25.11.2022 року № 31/19-П-108аз вбачається, що після розірвання між сторонами шлюбу та окремого проживання на ім`я відповідача було зареєстровано лише один транспортний засіб — VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 р.в., дата реєстрації 28.06.2022 року.
       Транспортний засіб КАМАЗ 55102, 1989 р.в., разом з причепом ГКБ 8551, 1988 р.в., були зареєстровані на ім`я відповідача під час перебування сторін у шлюбі, а ВАЗ 2107,1984 р.в. - ще до шлюбу. При цьому ці транспортні засоби були фактично продані (по довіреності) ще під час перебування сторін у шлюбі, про що достеменно відомо позивачці, оскільки отримані від цього продажу кошти були витрачені виключно в інтересах сім`ї, у тому числі для забезпечення нормальних умов проживання та розвитку спільних дітей сторін.
        ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у якому зазначила, що твердження апелянта щодо незаконності рішення суду лише з посиланням на прийняття судом заяви про зміну предмету позову з порушенням строків є надмірним формалізмом і не може бути підставою для скасування в цілому законного рішення суду.
       Основним у рішенні про стягнення аліментів є саме сума, яка буде стягуватись щомісячно з платника аліментів. Вважає, що у цій частині рішення суду є повністю законним.
       Зокрема, твердження апелянта про непосильну суму у розмірі 2600 грн на кожну дитину, то судом першої інстанції об`єктивно оцінено, що відповідач не сплачує аліменти на утримання іншої дитини і у нього є суттєвий борг. Діагнози, зазначені у медичному висновку не спричиняють його повну непрацездатність.
       Судом першої інстанції при ухвалені рішення враховано хворобу очей доньки, матеріальне становище батька, наявність нерухомого майна батька, придбання батьком автомобіля (середня ринкова вартість якого близько 8000 доларів) без жодного офіційного доходу.
       Також варто зауважити, що розмір аліментів на одну дитину є меншим за розмір прожиткового мінімуму, що визначений законом і жодним чином не порушує прав батька.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.                
       Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
       Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
       Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 з 25 квітня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2021 року розірвано (справа №595/1393/21) (т. 1 а.с. 6).
       Під час даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області 19 грудня 2005 року та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане повторно Бучацьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького територіального управління юстиції у Тернопільській області 12 червня 2018 року (т. 1 а.с. 7, 8).
       За даними довідки № 218, виданої Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області 21 грудня 2021 року, заявниця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Колишній чоловік заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає там з 07 вересня 2021 року і по даний час. (т. 1 а.с. 12)
       Окрім того, в матеріалах справи міститься довідка № 63, видана Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області 13 грудня 2022 року, відповідно до якої, до складу сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жительки АДРЕСА_1 , входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (колишній чоловік), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (син) (т. 1 а.с. 159).
       Як встановлено в суді першої інстанції донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на 1-му курсі в Навчально-науковому юридичному інституті на спеціальності «Право», освітнього рівня «Бакалавр» денної контрактної форми навчання, проживає в гуртожитку, де за місцем навчання і зареєстрована, проте перебуває на утриманні матері.
       У відповідності до довідки, виданої КНП «Бучацька ЦРЛ» Бучацької районної ради Тернопільської області 09 грудня 2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться в окуліста на «Д» обліку з діагнозом: ускладнена середнього ступеня міопія, слабкість акомодації обох очей, амбліопія середнього ступеня правого ока, слабого ступеня лівого ока (т. 1 а.с. 9).
        ОСОБА_4 навчається у 3-Б класі Бучацької початкової школи №1, що підтверджується довідкою № 41, виданою Бучацькою загальноосвітньою школою І ступеня №1 21 грудня 2021 року (т. 1 а.с. 11).
       Як вбачається із довідки № 2097, виданої Бучацькою районною філією Тернопільського обласного центру зайнятості 06 грудня 2021 року, ОСОБА_2 не зареєстрована в Бучацькій районній філії Тернопільського обласного центру зайнятості як безробітна (т. 1 а.с. 13).
       За даними висновку лікарської консультативної комісії КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Бучацької міської ради № 267, виданого 07 жовтня 2022 року, ОСОБА_2 , 1980 р.н., жителька м. Бучач, потребує постійного лікування. Діагноз: Гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, помірний кардіоваскулярний ризик. Остеохондроз поперекового відділу хребта. Висновок дійсний до 07 квітня 2023 року (т. 1 а.с. 160).
       Згідно відповіді Головного управління ДПС у Тернопільській області №1900/2023-0000108, станом на 06 лютого 2022 року інформація про доходи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 за період з І кварталу 2022 року по ІІІ квартал 2022 року, відсутня (т. 1 а.с. 226).
       Як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) №31/19-П-108аз від 25.11.2022, за ОСОБА_1 , зареєстровані наступні транспортні засоби: «VOLKSWAGEN PASSAT», 2010 року випуску, об`єм двигуна 1968 куб.см, дата реєстрації 28.06.2022; КАМАЗ 55102, 1989 року випуску, об`єм двигуна 9973 куб.см, дата реєстрації 11.06.2016; ГКБ 8551 (причіп), 1988 року випуску, дата реєстрації 06.04.2013; ВАЗ 2107, 1984 р.в., об`єм двигуна 1451 куб.см, дата реєстрації 03.12.1999.
       Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №315758962, сформованої Відділом державної реєстрації Бучацької міської ради Тернопільської області 22.11.2022, ОСОБА_1 на праві приватної власності належать наступні об`єкти:
- житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 16718312 від 30.09.2016. Підстава для державної реєстрації: договір дарування житлового будинку АДРЕСА_3 , виданий 30.09.2016 приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Одіжинською Л.Б. Земельна ділянка місця розташування, кадастровий номер 6121210100:02:001:1519, площею 0,0681 га, реєстраційний номер 38534461212, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: відділ Держземагентства у Бучацькому районі (згідно витягу № НВ-6100605832022, станом на 14.12.2022 нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 181758,90 грн);
- земельна ділянка з кадастровим номером 6121281000:01:001:1790, площею 0,105 га, розташована на території Заривинецької сільської ради Бучацького району Тернопільської області, цільове призначення: для індивідуального садівництва, реєстраційний номер 805860361212, підстава для державної реєстрації: свідоцтво про право власності № НОМЕР_4 , видане 15.12.2015 Бучацьким районним управлінням юстиції Тернопільської області (згідно витягу № НВ-9906022582022, станом на 14.12.2022 нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 8683,45 грн);
- земельна ділянка з кадастровим номером 61212281000:01:001:1708, площею 0,0863 га, розташована на території Заривинецької сільської ради Бучацького району Тернопільської області, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, реєстраційний номер 79814861212, підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_5 , виданий 26.06.2013 приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Одіжинською Л.Б. (згідно витягу № НВ-6100606472022, станом на 14.12.2022 нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 104681,90 грн).
       Окрім того, на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 належить житлового будинку загальною площею 204,7 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину ВРП № 1962227, видане 21.12.2011 приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Максимович С.В., реєстраційний номер майна: 35578679. Також, на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_1 належить земельна ділянка з кадастровим номером 6121285400:02:002:1709, площею 0,0859 га, розташована в АДРЕСА_2 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, номер запису про право власності: 14064050 від 04.04.2016, підстава для державної реєстрації: рішення органу місцевого самоврядування № 162, видане 16.03.2016 Бучацькою міською радою (згідно витягу № НВ-6100605912022, станом на 14.12.2022 нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 160864,93 грн).
       Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, вік дітей на утримання яких стягуються аліменти (станом на день розгляду справи доньці сторін, ОСОБА_5 , виповнилось 15 років, синові Денису - 9 років), потреби дітей на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, наявність у платника аліментів ще одного сина, наявність рухомого та нерухомого майна, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів на придбання у 2022 році автомобіля, вартість якого перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.
       З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погоджується з огляду на таке.
       Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Згідно з ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
       Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
       Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
       Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
       Домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто.
       За відсутності домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).
       Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
       Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
       Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
       Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2023 року 2833 грн.
       Матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_1 є батьком дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діти проживають разом з матір`ю, окремо від батька. Відповідач не бере участі у житті дітей, не цікавиться їхнім розвитком та потребами, не підтримує фінансово, хоча є працездатним, спроможним працювати та сплачувати аліменти на утримання дітей, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення аліментів з батька в користь матері на утримання двох неповнолітніх дітей. 
       Відносно посилання заявника на стан здоров`я, а саме на висновок комп`ютерної томограми попереково-крижового відділу хребта, виданого лікарем медичним центром «Прохелс» ОСОБА_9 20 червня 2022 року, колегія суддів вважає, що його не слід брати до уваги, оскільки як зазначено у самому висновку, що він не є заключним діагнозом, а лише складовою частиною діагностичного процесу (т. 1 а.с. 62).
       Щодо визначеного розміру аліментів.
       У матеріалах справи міститься інформація, надана Бучацьким відділом державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 28.11.2022 за № 12556, відповідно до якої станом на 28.11.2022 стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим Бучацьким районним судом 05.09.2018 по справі №595/508/18 щодо стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_10 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 12.04.2018 і до припинення сином навчання, але не довше ніж до досягнення 23-х років, нараховано 154700 грн, сплачено боржником 98030 грн, борг становить 56670 грн. (т. 1 а.с. 154-155).
       Отже, станом на 13 березня 2023 року стягнення аліментів в користь ОСОБА_10 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , припинено в зв`язку з досягненням останнім 23 років, однак залишився борг в сумі 56670 грн., тому не заслуговують на увагу посилання апелянта про те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що з відповідача стягуються аліменти на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно.        
       Проте 28 червня 2022 року ОСОБА_1 придбає у власність в ОСОБА_11 транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_6 , чорного кольору, 2010 року випуску, за домовленою сторонами ціною в сумі 46800 грн, що встановлено з долученого до матеріалів справи договору купівлі-продажу транспортного засобу 6145/2022/3243862, наданого Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) 02.02.2023, на виконання ухвали Бучацького районного суду від 16.01.2023 (т. 1 а.с. 217-218). 
       Вартість придбаного автомобіля перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи і платником аліментів не доведено джерело походження коштів, що свідчить про наявність у відповідача заробітку (доходу).
       Крім цього, у власності відповідача також перебувають: житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , площею 150 кв.м; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , площею 0,0681 га, кадастровий номер 6121210100:02:001:1519; житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , площею 204,7 кв.м; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 , площею 0,0859 га, кадастровий номер 6121285400:02:002:1709; земельна ділянка для індивідуального садівництва, площею 0,105 га, кадастровий номер 6121281000:01:001:1790; земельна ділянка для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови на території Заривинецької сільської ради, площею 0,0863 га, кадастровий номер 6121281000:01:001:1708.
       Отже, за наявності такого переліку нерухомого майна немає підстав вважати, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.
       Не заслуговують на увагу доводи заявника, що суд першої інстанції залишив поза увагою факт проживання позивачки разом з неповнолітніми дітьми у житловому будинку, який є особистою власністю відповідача з огляду на те, що даний житловий будинок заявником в користь дітей не відчужувався, а тому даний факт не впливає на обов`язок ОСОБА_1 щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, розмір аліментів та їх сплати.
       Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання заявника на те, що 22 грудня 2022 року судом із пропуском строку, визначеного ст. 49 ЦПК України, було прийнято заяву представника позивача про зміну підстав позову у даній справі, оскільки підстава позову — це обставини, якими позивач обґрунтовує вимогу про захист права чи законного інтересу. Не вважається зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних.
       Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
       Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
       Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
               
       Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, - 

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року — без зміни.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 
       Повний текст судового рішення виготовлений 02 травня 2023 року.

Головуюча                                                                 Н.М. Храпак
Судді:                                                                         С.І. Дикун
                                                                                М.В. Хома