ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2966/23 Справа № 185/4044/22  Категорія 30 	  	Суддя у 1-й інстанції - Головін В.О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року 
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-
В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 28 серпня 2021 року о 16 годині 25 хвилин на перехресті вул. Плеханова з пров. Щастя у м.Павлограді, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки “Opel” реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч при виїзді з перехрестя проїзних частин, виїхала на смугу зустрічного руху та скоїла зіткнення з автомобілем марки “Nissan” реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався на зустріч по вул. Плеханова. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб “Nissan” отримав пошкодження. 
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 10021 від 28 серпня 2021 року, визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля “Nissan” реєстраційний номер НОМЕР_2 у розмірі 308 794,60 грн., що складається із: 107 688,57 грн. – матеріального збитку та 201 106,03 грн. – відновлювального ремонту. 
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Про настання страхового випадку було повідомлено в Моторне (транспортне) страхове бюро України. 
Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль “Nissan”  реєстраційний номер  НОМЕР_2  в загальному розмірі 73 022,38 грн.
Оскільки реальні збитки (витрати) по проведенню ремонту автомобіля “Nissan” склали 308 794,60 грн., то різниця між даною сумою та розміром страхового відшкодування підлягає стягненню із відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди та особи, відповідальної за завданий збиток у розмірі 235 772,22 грн., витрати на проведення експертного дослідження 3 500 грн., у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. 
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року позов  ОСОБА_2  задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 235 772,22 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 3 500,00 грн.
В іншій частині позову відмовлено. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду мотивовано наявністю підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різниці між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою, моральної шкоди та витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження.
Не погодившись з таким рішенням,  ОСОБА_1  звернулася з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини у справі, у зв`язку із чим дійшов неправильного висновку щодо наявності підстав для відшкодування завданої шкоди, оскільки не взяв до уваги, що водій  ОСОБА_2  не виконав умов, передбачених положеннями п.12.3,12.4 Правил дорожнього руху України, і його дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Вищевказаним обставинам справи судом не було надано правової оцінки при розгляді відповідної адміністративної справи, що впливає на визначення матеріальної шкоди в цивільному процесі.  Крім того, доданий до матеріалів справи звіт № 10021 про оцінку вартості матеріального збитку не є належним та допустимим доказом, та не відповідає положенням статтей 76-78, 102, 106 ЦПК України. Вказує, що не була обізнана  про наявність даної справи та про день та час слухання справи не була повідомлена належним чином, у зв`язку із чим була фактично позбавлена можливості заперечувати проти позовної заяви, давати усні та письмові пояснення суду, що є грубим порушенням норм процесуального права. 
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та додаткового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з таких підстав.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Судом встановлено, що постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП., що відбулося 28 серпня 2021 року о 16 годині 25 хвилин на перехресті вул. Плеханова з пров. Щастя у м. Павлограді водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч при виїзді з перехрестя проїзних частин, виїхала на смугу зустрічного руху та скоїла зіткнення з автомобілем Nissan реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався на зустріч по вул. Плеханова. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постанова набрала законної сили 16 грудня 2021 року.
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Про настання страхового випадку було повідомлено в Моторне (транспортне) страхове бюро України.
Моторне (транспортне) страхове бюро України розглянуло справу щодо відшкодування шкоди, заподіяної ОСОБА_2  в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 28 серпня 2021 року. МТСБУ прийняло рішення про виплату ОСОБА_2  відшкодування шкоди у розмірі 73 022.38 грн. 
Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 10021 від 28 серпня 2021 року, зробленим експертом автотоварознавцем на замовлення позивача, встановлена вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Juke 1.6i 5dr SV CVT (F15), реєстраційний номер НОМЕР_2 у розмірі 308 794,60 грн., з яких: 107 688,57 грн. – вартість матеріального збитку та 201106,03 грн. – вартість відновлювального ремонту.
Різниця між розміром реального збитку та страховим відшкодуванням складає 308 794,60 грн. - 73 022,38 грн. = 235 772,22 грн.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених вимог про стягнення різниці між сумою завданої шкоди та проведеною страховою виплатою, та наявності правових підстав для стягнення із ОСОБА_1 , як з особи-винуватця дорожньо-транспортної події, суми завданої майнової та моральної шкоди, витрат на проведення експертного дослідження.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає його таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Частиною 3 статті 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша, друга статті 1166 ЦК України). 
Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
На підставі викладеного обґрунтованим є також висновок суду першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів про виконання Моторним (транспортним) страховим бюро України свого зобов`язання перед ОСОБА_2 , щодо виплати останньому суми страхового відшкодування у розмірі 73 022,38 грн, у зв`язку з чим, останній має право на стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням у розмірі 235 772,22 грн.
Доводи апеляційної скарги про неповідомлення ОСОБА_1 належним чином про наявність даної справи та про день та час слухання справи, у зв`язку із чим остання була фактично позбавлена можливості заперечувати проти позовної заяви, давати усні та письмові пояснення суду, що є грубим порушенням норм процесуального права, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи, оскільки скаржник була достовірно обізнана про наявність відкритого провадження у даній справі, повідомленою налженим чином про розгляд справи, призначеного на 21 вересня 2022 року (а.с.66), виражала свою незгоду із заявленим ОСОБА_2 позовними вимогами (а.с.67-70), проте не цікавилася провадженням у справі, не демонструвала готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, проте мала об`єктивну можливість дізнатись про рух справи як із матеріалів справи, так і з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, однак не користувалася своїми процесуальними правами.
Доводи апеляційної скарги про не виконання  ОСОБА_2  умов, передбачених положеннями п.12.3,12.4 Правил дорожнього руху України, що знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, та відсутність правової оцінки при розгляді відповідної адміністративної справи не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки не були предметом розгляду в суді першої інстанції (частина 6 статті 367 ЦПК України).
Доводи апеляційної скарги про невідповідність та недопустимість наданого звіту № 10021 про оцінку вартості матеріального збитку положенням статтей 76-78, 102, 106 ЦПК України, є необґрунтованими, оскільки звіт складений оцінювачем ОСОБА_3 , який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 12 липня 2006 року № 4720, видане Фондом Державного майна України, у звіті належним чином мотивована методологія проведення оцінки вартості завданого збитку, приведено відповідний розрахунок та складена калькуляція. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування викладених у згаданому звіті висновків, до справи не долучено.
Заявлені клопотання в суді апеляційної інстанції про призначення судової експертизи та витребування матеріалів адміністративної справи, які не подавалися та не розглядалися у суді першої інстанції, колегією суддів не вирішуються, оскільки не містять обґрунтувань неможливості їх подання для вирішення судом першої інстанції. 
Фактично доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення скаржником норм матеріального та процесуального права.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, тому рішення суду підлягає залишенню без змін.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:                                                                М.Ю. Петешенкова

Судді:                                                                        В.С. Городнича

О.В. Лаченкова