Справа № 944/5657/21                                Головуючий у 1 інстанції: Поворозник Д.Б. 
Провадження № 22-ц/811/3096/22                         Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        10 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючого – судді Цяцяка Р.П., 
               суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,
за участю секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 26 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1  в інтересах  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 та  ОСОБА_5  звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (в подальшому – «ПрАТ «УТСК» або «відповідач»), в якому просив суд стягнути з відповідача на користь:
-ОСОБА_2 – 8 725 грн. 00 коп. страхового відшкодування витрат, пов`язаних з похованням ОСОБА_6 , та 7 084 грн. 50 коп. страхового відшкодування, пов`язаного з моральною шкодою; 
-ОСОБА_3 - 7 084 грн. 50 коп. страхового відшкодування, пов`язаного з моральною шкодою; 
-ОСОБА_4 - 7 084 грн. 50 коп. страхового відшкодування, пов`язаного з моральною шкодою;
-ОСОБА_5 - 7 084 грн. 50 коп. страхового відшкодування, пов`язаного з моральною шкодою.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що о 22 год. 11 хвилин 03.08.2022 року у місті Яворові Львівської області мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП), а саме: автомобіль марки «Фольксваген Крафтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень помер. 
Позивачка ОСОБА_2 була дружиною загиблого, а позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 – його дітьми. 04 серпня 2020 року за фактом настання даної ДТП були внесені відомості до ЄРДР за № 12020140000000601 та з кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України. 30 вересня 2020 року за результатами проведення досудового розслідування кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. 
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_7 станом на 03 серпня 2020 року була застрахованою у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 08 вересня 2020 року представник позивачів ОСОБА_8 звернувся в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування, пов`язаного із витратами на поховання на суму 17 450 грн. та по 14 169 грн. моральної шкоди кожному з потерпілих. ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» частково сплатила страхове відшкодування, а саме: 8 725 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із втратами на поховання, та по 7 084 грн. моральної шкоди. Позивачі вважають, що відповідач безпідставно та незаконно відрахував 50 % від суми належного їм до виплати страхового відшкодування, оскільки померлий ОСОБА_6 зазнав тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті, саме від взаємодії з джерелом підвищеної небезпеки, а не внаслідок непереборної сили чи його умислу (а.с. 1-14).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 147-151).

Дане рішення оскаржив представник позивачів.
Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.
Вважає, що до спірних правовідносин підлягає до застосування частина 5 статті 1187 ЦК України, оскільки саме на володільця джерела підвищеної небезпеки покладено обов`язок доведення суду умислу потерпілого або наявності непереборної сили, а у даній справі ці обставини доведеними не були (а.с. 153-155).

Відповідач надіслав свій Відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін (а.с. 164-170).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі суд мотивував тим, що постановою слідчого від 30 вересня 2020 року кримінальне провадження по факту вищезгаданої ДТП було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, оскільки причиною настання ДТП стала та обставина, що пішохід ОСОБА_6 появився на смузі руху для водія ОСОБА_9 на такій відстані, яка вже була недостатньою для застосування своєчасного гальмування та уникнення наїзду і в діях згаданого водія не встановлено порушень вимог Правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, які б перебували у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної ДТП.
Відтак, оскільки вини водія ОСОБА_7 у скоєнні ДТП не встановлено, а в діях пішохода ОСОБА_6 встановлено порушення вимог Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП, то суд дійшов висновку про відсутність у повному обсязі правових підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів вважає, що вищенаведені висновки зроблені за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та такі зроблені за неправильного застосування норм матеріального права, виходячи з наступного.

ЦПК України встановлено, що: 
-        цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);
-        суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);
-        належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);
-        обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається (не заперечується) всіма її учасниками (а, відтак, доказуванню не підлягає) те, що: 
-03.08.2020 року у місті Яворові Львівської області мала місце ДТП, а саме: автомобіль марки «Фольксваген Крафтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень помер; 
-станом на 03.08.2020 року цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_7 була застрахованою у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; 
-позивачка ОСОБА_2 була дружиною загиблого у ДТП ОСОБА_6 , а позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 – його дітьми; 
-04 серпня 2020 року за фактом настання даної ДТП були внесені відомості до ЄРДР за № 12020140000000601 та з кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України, однак 30 вересня 2020 року за результатами проведення досудового розслідування кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю у діяннях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення (а.с. 25-26); 
-08 вересня 2020 року представник позивачів ОСОБА_8 звернувся в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» із заявами про виплату страхового відшкодування, пов`язаного із витратами на поховання на суму 17 450 грн. та по 14 169 грн. моральної шкоди кожному з потерпілих (а.с. 28-32); 
-ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» частково сплатило страхове відшкодування, а саме: 8 725 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із втратами на поховання (тобто – 50 % від суми 17 450 грн.), та по 7 084 грн. 50 коп. моральної шкоди кожному з позивачів (тобто – 50 % від суми 14 169 грн.).

Відповідач подав до суду свій Відзив на позовну заяву, у якому пояснює виплату вищезгаданих страхових відшкодувань саме у розмірі 50 % тим, що ДТП (а, відтак, і виникнення шкоди за наслідками цієї ДТП) мала місце в результаті грубої необережності потерпілого ОСОБА_6 , що встановлено вищезгаданою постановою слідчого від 30 вересня 2020 року (якою кримінальне провадження по факту ДТП було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення), а відтак страховик (відповідач) у відповідності до частини 2 статті 1193 ЦК України мав право зменшити розмір відшкодування цієї шкоди.

Стаття 1193 ЦК України є спеціальною нормою права відносно статті 1187 ЦК України (посиланням на частину 5 якої позивачі/апелянти обґрунтовують свої позовні вимоги та доводи скарги), а тому колегія суддів погоджується з доводами відповідача в частині його права на зменшення розміру страхового відшкодування, пов`язаного з моральною шкодою (в даному випадку – до 50 %), та відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині, оскільки вважає доведеною ту обставину, що ДТП мала місце в результаті грубої необережності потерпілого в цій ДТП ОСОБА_6 .
В той же час, частиною 3 статті 1193 ЦК України встановлено, що вина потерпілого не враховується у разі відшкодування (зокрема) витрат на поховання.
Відтак, відповідач не вправі був зменшувати до 8 725 грн. виплату страхового відшкодування, пов`язаного із витратами позивачки ОСОБА_2 на поховання ОСОБА_6 у розмірі 17 450 грн. (що стверджується товарним чеком від 04.08.2020 року; а.с. 33), а тому в цій частині оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового: про стягнення з відповідача на користь позивачки ОСОБА_2 8 725 грн. (17 450 грн. понесених витрат – 8 725 грн. виплачених відповідачем). 

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають.
Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).
Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2023 року - 2 684, 00 грн.
Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення з відповідача страхових відшкодувань у загальному розмірі 37 063 грн. 00 коп.
Відтак, ціна позову у цій справі складає 37 063 грн. 00 коп., що станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684, 00 грн. х 100 = 268 400, 00 грн).
Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 37 063 грн. 00 коп., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1 і 4, 381, 382, 383, 384, 389 частина 3 пункт 2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 

П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , частково задовольнити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 26 вересня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення на користь позивачки ОСОБА_2 8 725 грн. 00 коп. страхового відшкодування витрат, пов`язаних з похованням ОСОБА_6 , скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення, яким згадану позовну вимогу задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (ЄДРПОУ 22945712; 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) 8 725 (вісім тисяч сімсот двадцять п`ять) грн. 00 коп. страхового відшкодування витрат, пов`язаних з похованням ОСОБА_6 .

В решті рішення Яворівського районного суду Львівської області від 26 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 10 квітня 2023 року.

       Головуючий:                                                Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                Ванівський О.М.

                                                                       Шеремета Н.О.