П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/15273/22	
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Димерлія О.О.
суддів: Крусяна А.В. ,  Танасогло Т.М. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 у справі № 420/15273/22 за позовом ОСОБА_1 до Подільської окружної прокуратури Одеської області, Одеської обласної прокуратури про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В:
26.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просив суд:
- визнати протиправними дії Подільської окружної прокуратури Одеської області щодо відмови у наданні запитуваної інформації на запит ОСОБА_1 від 20.10.2022, яка викладена у листі Подільської окружної прокуратури Одеської області від 25.10.2022 № 61-6148ВИХ-22; 
- зобов`язати уповноважену особу Подільської окружної прокуратури Одеської області надати ОСОБА_1 відповідь на запит від 20.10.2022 відповідно до поставлених питань у порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: 
1) чи проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 12020160180000376 та яке прийнято рішення? 
2) у кого з уповноважених осіб Подільського РУП ГУНП в Одеської області знаходиться вказане провадження? 
3) хто із прокурорів Подільської окружної прокуратури здійснює процесуальне керівництво?
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказував, що розпорядником запитуваної інформації є Подільська окружна прокуратура Одеської області. Така інформація стосується безпосередньо позивача, а тому Подільською окружною прокуратурою Одеської області безпідставно відмовлено в наданні запитуваної інформації. 
Не погоджуючись із заявленими позовними вимогами Подільською окружною прокуратурою Одеської обласної прокуратури до суду першої інстанції подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що запитувана ОСОБА_1 інформація є наслідком досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні та містить таємницю досудового розслідування. На думку відповідача, отримати таку інформацію можливо лише в порядку визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України. Водночас, ОСОБА_1 має статус свідка у кримінальному провадженні, а положеннями Кримінального процесуального кодексу України не передбачено право свідка на ознайомлення з відомостями щодо стану досудового розслідування та посадових осіб, які здійснюють досудове розслідування та процесуальне керівництво. Обґрунтовуючи таку відповідь суб`єкт владних повноважень посилався на постанову Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №826/7244/18. Також, відповідач акцентував увагу на тому, що в подальшому звернення ОСОБА_1 Подільською окружною прокуратурою розглянуто в порядку приписів Закону України «Про звернення громадян» та позивачу надано ґрунтовну відповідь від 11.11.2022 №16.62-54-826-20.
16.12.2022 ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що обставини, які досліджував суд касаційної інстанції в межах справи №826/7244/18 не є релевантними по відношенню до даної справи. На думку позивача, інформація про те чи проводиться досудове розслідування кримінального провадження №12020160180000376 та яке прийнято рішення, у кого з уповноважених осіб Подільського РУП ГУНП в Одеській області знаходиться вказане провадження та хто із прокурорів Подільської окружної прокуратури здійснює процесуальне керівництво, не містить таємниці досудового розслідування. Також, позивач наголошував, що звертався до розпорядника інформації саме в порядки положень Закону України «Про доступ до публічної інформації». 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 у справі №420/15273/22 в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив із того, що положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» не поширюються на доступ учасників кримінального провадження до отримання інформації або документів, створених у ході здійснення досудового розслідування. Як зазначено окружним адміністративним судом, запитувана позивачем інформація про слідчого органу досудового розслідування та прокурора у конкретному кримінальному провадженні містить таємницю досудового розслідування, отримати яку можливо виключно в передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, а не в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації». Також, суд першої інстанції погодився з відповідачем, що Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено право свідка на ознайомлення з відомостями щодо осіб, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні та процесуальне керівництво досудовим розслідуванням. Крім того, судом першої інстанції враховано, що інформацію про досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12020160180000376 від 13.03.2020 та про прийняте рішення заявника було повідомлено листом від 18.11.2022 в порядку Закону України «Про звернення громадян».
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального права та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, позивачем викладено прохання скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції застосовано норми права без урахування висновків Верховного Суду. Як вказує позивач, здійснюючи розгляд запиту від 20.10.2022 Подільською окружною прокуратурою порушено приписи Закону України «Про доступ до публічної інформації». На думку ОСОБА_1 , запитувана ним інформація не належить до службової інформації та не містить таємниці досудового розслідування, а тому має бути надана відповідачем у повному обсязі. Крім того, позивач просив здійснити розподіл судових витрат. 
В силу приписів пунктів 1, 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з урахуванням наступного.
Зокрема, колегією суддів установлено, що ОСОБА_1 звернувся до Подільської окружної прокуратури Одеської області із запитом від 20.10.2022, у якому просив надати наступну публічну інформацію, а саме:
1) чи проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 12020160180000376 та яке прийнято рішення? 
2) у кого з уповноважених осіб Подільського РУП ГУНП в Одеської області знаходиться вказане провадження? 
3) хто із прокурорів Подільської окружної прокуратури здійснює процесуальне керівництво?
За наслідками розгляду означеного звернення Подільською окружною прокуратурою на ім`я ОСОБА_2 надіслано лист від 25.10.2022 №61-6148ВИХ-22, яким адресата повідомлено, що запитувана інформація є наслідком проведення досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні та містить таємницю досудового розслідування, отримати яку можливо виключно в порядку, визначеному КПК України. Також, у вказаному листі зазначено, що У кримінальному провадженні № 12020160180000376 від 13.03.2020 ОСОБА_1 має процесуальний статус свідка. Права та обов`язки свідка визначені у статті 66 КПК України, якою не передбачено право на ознайомлення з відомостями щодо стану досудового розслідування та посадових осіб, які здійснюють досудове розслідування і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням. З урахуванням наведеного, у задоволенні запиту відмовлено. 
Не погодившись із такою відповіддю Подільської окружної прокуратури, викладеною в листі від 25.10.2022 №61-6148ВИХ-22, позивач за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернувся до суду з даною позовною заявою. 
Здійснюючи апеляційний перегляд справи, у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить із наступного. 
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Закон України «Про доступ до публічної інформації».
Статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Згідно із ст.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Частиною 1 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Так, за наслідками дослідження відповіді Подільської окружної прокуратури, яку викладено в листі від 25.10.2022 №61-6148ВИХ-22, колегією суддів установлено, що відмову в наданні запитуваної інформації відповідач пов`язує, зокрема, із тим, що запитувана інформація належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Водночас, суд апеляційної інстанції відмічає, що надаючи відповідь на запит позивача розпорядником інформації не аргументовано та під час судового розгляду справи не доведено сукупності передбачених частиною 2 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» вимог, з урахуванням яких законодавчі приписи пов`язують можливість обмеження доступу до інформації.
Не є обґрунтованими також твердження Подільської окружної прокуратури стосовно того, що запитувана інформація є наслідком проведення досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні та містить таємницю досудового розслідування, отримати яку можливо виключно в порядку, визначеному КПК України, з огляду на таке. 
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України «Про прокуратуру», відповідно до статті 1 якого прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
Функції прокуратури визначено статтею 2 Закону України «Про прокуратуру», згідно із якою на прокуратуру покладаються такі функції:
1) підтримання державного обвинувачення в суді;
2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України;
3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство;
4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про прокуратуру» діяльність прокуратури ґрунтується, зокрема, на засадах:
- верховенства права та визнання людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки найвищою соціальною цінністю;
- законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності;
- прозорості діяльності прокуратури, що забезпечується відкритим і конкурсним зайняттям посади прокурора, вільним доступом до інформації довідкового характеру, наданням на запити інформації, якщо законом не встановлено обмежень щодо її надання.
Згідно із абзацом другим частини другої статті 11 Закону України «Про інформацію» кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно із статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 9 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція здійснює свою діяльність на засадах відкритості та прозорості в межах, визначених Конституцією та законами України.
Поліція забезпечує доступ до публічної інформації, володільцем якої вона є, у порядку та відповідно до вимог, визначених законом.
Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що Подільська окружна прокуратура та Подільський РУП ГУНП в Одеській області забезпечують доступ до публічної інформації, розпорядниками якої вони є, у порядку та відповідно до вимог, визначених законом.
З урахуванням наведеного, запитувана інформація щодо досудового розслідування кримінального провадження та уповноважених осіб Подільського РУП ГУНП в Одеській області, Подільської окружної прокуратури є публічною, оскільки досудове розслідування є формою процесуальної діяльності вказаних органів як суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 5 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України установлено, що досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.
У частині другій статті 214 КПК України, зокрема, передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, інформацією, яка містить таємницю досудового розслідування, є та, яку було створено або одержано відповідачем у кримінальному провадженні після внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Доступ до такої інформації мають учасники кримінального провадження та інші особи.
Такий правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.04.2020 у справі № 826/7244/18.
З урахуванням наведеного колегія суддів зазначає, що відомості щодо проведення досудового розслідування кримінального провадження та уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури, Подільського РУП ГУНП в Одеській області не є інформацією створеною у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не містить таємниці досудового розслідування та має бути надана в порядку приписів Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що викладена Подільською окружною прокуратурою в листі від 25.10.2022 №61-6148ВИХ-22 відмова в наданні інформації є протиправною, а відповідні висновки суду першої інстанції стосовно того, що запитувана ОСОБА_1 інформація є інформацією з обмеженим доступом – неправильними.  
Поряд з цим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, апеляційний адміністративний суд враховує, що лист Подільської окружної прокуратури не містить відповідей по суті питань, які викладено ОСОБА_1 у запиті від 20.10.2022.
До розгляду Подільською окружною прокуратурою запиту позивача від 20.10.2022 по суті в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити спір з урахуванням поставлених ОСОБА_1 у зверненні питань. 
Отже, беручи до уваги наведене, колегія суддів вказує про передчасність заявленої позовної вимоги ОСОБА_1 та обраного способу захисту порушеного права. 
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає у подальшому можливість прийняття суб`єктом владних повноважень протиправних рішень, вчинення дії чи бездіяльності для оскарження яких позивачу необхідно буде повторно звертатись за захистом до суду.
З урахуванням наведеного, колегія суддів уважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог.
На думку апеляційного суду, справедливим та таким, що забезпечить ефективне поновлення порушених прав позивача, у даному випадку, є визнання протиправною бездіяльності Подільської окружної прокуратури стосовно не розгляду по суті запиту ОСОБА_1 від 20.10.2022 та зобов`язання відповідача розглянути таке звернення по суті.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.
Між тим, суд апеляційної інстанції уважає неприйнятною, у даному випадку, позицію окружного адміністративного суду стосовно надання Подільською окружною прокуратурою відповіді ОСОБА_1 листом від 18.11.2022 №16.62-54-826-20, оскільки такий лист не містить відповідей на усі поставлені питання.
До того ж, згідно із вказаним листом Подільської окружної прокуратури від 18.11.2022 №16.62-54-826-20, запит позивача від 20.10.2022 розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян».
Натомість, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 подано запит від 20.10.2022 в порядку положень Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Крім того, таку відповідь суб`єктом владних повноважень було надано після звернення позивача до суду з даною позовною заявою. 
З наведених підстав колегія суддів також відхиляє доводи відповідача у відповідній частині відзиву на позовну заяву. 
Таким чином, надана Подільською окружною прокуратурою відповідь (лист від 18.11.2022 №16.62-54-826-20) не впливає на спірні правовідносини, оскільки не поновлює прав позивача за захистом яких останній звернувся до суду з даним позовом. 
Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують твердження відповідача та висновки суду першої інстанції.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.
Межі перегляду судом апеляційної інстанції справи визначено статтею 308 КАС України, відповідно до частини 2 якої суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Відтак, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 у справі № 420/15273/22 підлягає скасуванню з огляду на те, що викладені у ньому висновки не відповідають обставинам справи.
Здійснюючи розподіл судових витрат апеляційний суд виходить із наступного. 
Частиною 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно із статтею 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Із системного аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України убачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Поняття «витрати на правову допомогу» у даному контексті  це витрати, пов`язані з розглядом справи, тобто кількість годин, проведених у судових засіданнях та інші витрати, пов`язані з розглядом справи в суді.
В свою чергу, документами, які підтверджують витрати на правничу допомогу є: договір про надання правової допомоги, в якому повинно бути обов`язково зазначено, в якій справі здійснюється представництво прав та інтересів, розмір гонорару, та порядок його оплати. Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Довіреність (ордер). Документ, що свідчить про оплату послуг (платіжне доручення, банківська виписка, видатковий касовий ордер). Факт здійснення оплати підтверджує призначення платежу, щоб можливо було визначити, що дані витрати відносяться саме до конкретного договору та справи, а не до будь-якої іншої.
Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000грн. позивачем до матеріалів справи надано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2243 від 17.07.2012, копії договору про надання професійної правничої допомоги від 09.03.2021, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, акту виконаних робіт від 26.10.2022 на суму 2000грн.
Із запровадженням з 15.12.2017 змін до КАС України законодавцем принципово по новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.
Натомість, Подільська окружна прокуратура не подавала власної позиції з приводу розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, беручи до уваги наведене, а також те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, апеляційний суд дійшов висновку, що належний розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню на користь позивача становить 1000грн. 
Керуючись ст.ст. 9, 132, 134, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 у справі № 420/15273/22 скасувати.
Прийняти у справі нове судове рішення.
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Подільської окружної прокуратури стосовно не розгляду по суті запиту ОСОБА_1 від 20.10.2022.
Зобов`язати Подільську окружну прокуратуру розглянути запит ОСОБА_1 від 20.10.2022 по суті в порядку приписів Закону України «Про доступ до публічної інформації» з урахуванням наведених у даному судовому рішенні висновків.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Подільської окружної прокуратури (66302, Одеська область, м.Подільськ, просп.Шевченко,10, код ЄДРПОУ 03528552) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000(одна тисяча)грн.
Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Крусян А.В.    Танасогло Т.М.