ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року 
м. Київ
справа № 820/4300/16
адміністративне провадження № К/9901/37532/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Пасічник С.С.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2016 (суддя Мар`єнко Л.М.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2017 (головуючий суддя: Жигилій С.П., судді Дюкарєва С.В., Перцова Т.С.) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Електромашина» до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, треті особи: Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Харкова Харківської області, Управління Державної казначейської служби у м. Харкові Харківської області, Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство «Електромашина» (далі - позивач, Товариство, ПАТ «Електромашина») звернулося до суду з позовом до Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (яку замінено Верховним Судом на правонаступника - Головне управління ДПС у Харківській області, утворене як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України; далі - відповідач, податковий орган, контролюючий орган), у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.07.2016 №0000821202, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 490 000,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 245 000,00 грн; зобов`язати Центральну ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області подати до відповідного органу Державної казначейської служби висновок про суми відшкодування податку на додану вартість на рахунок ПАТ «Електромашина» за квітень 2016 року в сумі 490000,00 грн.
Такі вимоги позивач обґрунтовував помилковістю висновків акту камеральної перевірки, на підставі яких винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, оскільки висновки податкового органу про відсутність права на бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку, що відображено в деклараціях з ПДВ за квітень 2016 року у зв`язку з тим, що сума сплачена у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальника товарів/послуг або до Державного бюджету України складає 978922 грн, замість вказаних платником 1468922 грн (тобто сума відхилення 490000 грн), спростовуються тим, що було проведено перевірку на підставі вибіркових даних, а саме не було враховано сплату ПДВ за період листопад 2015 року та квітень 2016 року. При цьому, позивачем зазначено, що для підтвердження права на бюджетне відшкодування у рахунок платника у банку заявленої в декларації за квітень 2016 року необхідно підтвердити суму податку, фактично сплачену отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України в розмірі 1418922 грн.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2017, позов задовольнив частково; скасував податкове повідомлення - рішення Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 08.07.2016 №0000821202; в іншій частині позовних вимог - відмовив.
Ухвалюючи такі рішення, суди виходили з безпідставності доводів податкового органу про допущення порушення Товариством вимог податкового законодавства при заявленні бюджетного відшкодування у квітні 2016 року на суму 490000,00 грн, за рахунок від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту, яка виникла внаслідок коригування податкових зобов`язань за рахунок повернення товару покупцем. В частині вимог про зобов`язання відповідача подати до відповідного органу Державної казначейської служби висновок про суми відшкодування податку на додану вартість на рахунок ПАТ «Електромашина» за квітень 2016 року в сумі 490000,00 грн суди відмовили, мотивуючи їх передчасністю, адже обов`язок податкового органу подати такий висновок не настав та виникне після набрання законної сили судовим рішенням про скасування податкового повідомлення-рішення від 08.07.2016 №0000821202.
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, податковий орган звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на обґрунтованість висновків акта перевірки та прийнятого оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Зазначає, що ПАТ «Електромашина» порушило приписи пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при декларуванні суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у податковій декларації з ПДВ за квітень 2016 року у розмірі 490000,00 грн, яку сформовано за від`ємним значенням різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, що виникла у грудні 2015 року за рахунок коригування податкових зобов`язань. Вказує, що зазначена сума підлягала відображенню в рядку 20.3 та 21 податкової декларації за квітень 2016 року. 
Просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
При цьому, зміст касаційної скарги свідчить, що відповідачем рішення судів попередніх інстанцій оскаржуються лише в частині задоволення позовних вимог, а відтак відповідно до статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України саме в цій частині воно і підлягає касаційному перегляду.
Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження.
В подальшому справу передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду й відповідно до пункту 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.01.2020 №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційна скарга підлягає розгляду у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто до 08.02.2020.
Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд виходить з такого.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що Центральною ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області проведена камеральна перевірка даних ПАТ «Електромашини», задекларованих у податковій звітності з ПДВ щодо суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за квітень 2016 року.
За результатами камеральної перевірки складений акт від 17.06.2016 №2294/20-30-12-02-10/00214868, у якому зазначено про порушення Товариством Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, у зв`язку з недостовірним відображенням показників податкової декларації з ПДВ за квітень 2016 року; приписів пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено задекларовану у податковій декларації з ПДВ за квітень 2016 року суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) на 490000 грн та занижено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на 490000 грн.
Рішенням Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській від 06.07.2016 №9468/10/20-30-12-02-22 заперечення позивача до акту перевірки залишені без задоволення, а висновки - без змін.
Відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 08.07.2016 №0000821202, яким зменшив суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 490000 грн та нарахував штрафні санкції у розмірі 245000 грн.
Правомірність даного рішення податкового органу є предметом спору у даній справі.
Згідно із пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (пункт 200.2 статті 200 Податкового кодексу України).
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;
б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що сума від`ємного значення визначена ПАТ «Електромашина» у звітності попереднього звітного (податкового) періоду, яка включена позивачем до складу податкового кредиту в квітні 2016 року у розмірі 540 000 грн (рядок 16.1 податкової декларації з ПДВ), виникла у звітних (податкових) періодах: грудень 2015 року у сумі 490 000,00 грн та грудень 2011 року - 50 000,00 грн.
Причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за грудень 2015 року у розмірі 565467 грн є коригування податкових зобов`язань зі знаком «мінус» за рахунок повернення товару ТОВ «Афалина» на суму ПДВ (-) 880000 грн та за рахунок повернення грошових коштів ТОВ НВФ «Амплітуда» на суму ПДВ (-) 20 грн.
Так, між ПАТ «Електромашина» (постачальник) та ТОВ «Афалина» (покупець) укладено договір поставки від 06.11.2015 №160, на виконання якого в період листопад - грудень 2015 року Товариство здійснило поставку продукції виробничо-технічного призначення на адресу ТОВ «Афалина» на загальну суму 5280000 грн, з них ПДВ - 880000 грн, що підтверджується специфікаціями до договору поставки, довіреностями, наказами, пропусками та видатковими накладними від 17.11.2015 №20157; від 20.11.2015 №20163; від 30.11.2015 №20166.
Вказану господарську операцію позивач відобразив у декларації з ПДВ за листопад 2015 року, зокрема, у розшифровці податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) у рядку 6 в розділі 1 «Податкові зобов`язання».
В подальшому ПАТ «Електромашини» відкоригувало податкове зобов`язання зі знаком «мінус» в розмірі 880000 грн на підставі того, що ТОВ «Афалина» було повернуто товар у грудні 2015 року, що підтверджується дослідженими судами видатковими накладними (повернення) на загальну суму 5280000 грн, з них ПДВ - 880 000 грн.
У грудні 2015 року також відбулося коригування податкових зобов`язань за рахунок повернення грошових коштів ТОВ НВФ «Амплітуда» на суму ПДВ (-20,00 грн).
Крім того, позивач в податковій декларації з ПДВ за квітень 2016 року відновив суму від`ємного значення в розмірі 50 000,00 грн, яка була зменшена податковим повідомленням-рішенням від 23.12.2011 №0001820840 та яке було оскаржено і скасовано постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2012 у справі №2а-704/12/2070, яка набрала законної сили 11.03.2015.
При цьому листом Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 27.10.2015 №3714/10/20-33-15-02-15 підтверджено право ПАТ «Електромашина» самостійно відновити суму від`ємного значення раніше зменшеного податковим повідомленням рішенням шляхом включення до декларації з ПДВ, у зв`язку із набранням законної сили постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2012 у справі №2а-704/12/2070.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що сума в розмірі 490 000 грн зі знаком «мінус» відображена в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 21.03.2016 за січень 2016 року, в рядку 16.1 «значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» як різниця між показником, який уточнюється, та уточненим показником.
Згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 22.03.2016 за лютий 2016 року сума в розмірі 490 000 грн відображена в рядку 16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, в рядку 16.1 «значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду та в рядку 17 «Усього за розділом II».
У податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року від 19.04.2016 в рядку 20.3 позивач визначив суму в розмірі 540 000 грн як таку, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Також дана сума відображена у рядку 21 вказаної податкової декларації «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду».
Згідно довідки про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) - додаток до податкової декларації з ПДВ за березень 2016 року - сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в т.ч. сплачена постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, склала 540 000 грн.
На підтвердження сплати податку на додану вартість постачальникам товарів/послуг у квітні 2016 року Товариство подало до матеріалів справи платіжні доручення та перелік таких контрагентів-постачальників.
Судами констатовано, що відповідно до поданої до контролюючого органу податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року у рядку 20 позивачем визначено суму від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до положень пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації - 1 958 922,00 грн, з них: підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку - 1 418 922,00 грн (рядок 20.2.1 податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 року); зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 540 000,00 грн (рядок 20.3 декларації за квітень 2016 року).
В подальшому позивач заявив до бюджетного відшкодування суму 540000 грн. (490 000 грн + 50 000 грн) у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 року.
На переконання відповідача, сума податку на додану вартість у розмірі 490000 грн, яку сформовано за рахунок від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, що виникла у грудні 2015 року за рахунок коригування податкових зобов`язань підлягала відображенню у рядках 20.3 та 21 податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 року.
Суди дійшли висновку про безпідставність таких тверджень податкового органу, оскільки встановлені обставини справи спростовують порушення позивачем Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, та приписів пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та свідчать, що Товариство не завищило задекларовану у податковій декларації з ПДВ за квітень 2016 року суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 490000 грн і, відповідно, не занизило суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в рядку 21 податкової декларації на цю ж суму, а тому оспорюване податкове повідомлення-рішення від 08.07.2016 №0000821202 є протиправним та підлягає скасуванню.
Наведені у касаційній скарзі доводи скаржника не спростовують вищезазначених висновків судів, які, у свою чергу, не викликають розумних сумнівів. 
Підсумовуючи викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а також відсутність підстав вважати, що суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи допустили неправильне застосування норм матеріального права чи порушення процесуальних норм, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржених рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Відповідно до частин 1 та 4 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно з частиною третьою статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2017 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	С.С. Пасічник І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова