справа № 757/9179/22-ц
провадження № 22-ц/824/6609/2023
головуючий у суді І інстанції Бусик О.Л.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
 
ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
    25 квітня 2023 року                                                                                            м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У лютому 2022 року позивач ТОВ «РАДА 5» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі        5 758,27 грн, інфляційних втрат в сумі 40,77 грн, 24,25 грн, як три проценти річних, пені в сумі 387,60 грн та 2 481 грн судового збору.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1  є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
9 жовтня 2001 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Рада 5» договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, згідно з п. 4 якого, відповідач взяла на себе зобов`язання вносити передбачену договором плату за послуги не пізніше 20 числа місяця.
Однак, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору відповідачем станом на 1 листопада 2021 року виникла заборгованість зі сплати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 5 758,27 грн, за період за надані послуги з 1 липня 2021 року до 1 грудня 2021 року, які позивач просив стягнути з відповідача.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 9 листопада 2022 року у задоволенні позову ТОВ «РАДА 5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на суму 6 210,89 гривень було відмовлено.
Стягнуто з ТОВ «РАДА 5» на користь   ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 800 грн.
Не погоджуючись із указаним рішенням представник ТОВ «Рада 5» - адвокат Ширченко Л.В. звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що ОСББ «Печерська хвиля» було створено лише 16 вересня 2020 року та в протоколі установчих зборів ОСББ «Печерська хвиля» відсутній пункт щодо порядку управління багатоквартирним будинком (самозабезпечення та обрання управителя, суми внесків, права та обов`язки уповноважених осіб тощо), тому голова та правління не наділені повноваженнями розпорядження майном співвласників багатоквартирного будинку.
Звертає увагу на те, що ОСББ було створено, але фактично не здійснювало свою діяльність та не обирало форму управління багатоквартирним будинком, а тому ТОВ «Рада 5» не припинило свою діяльність щодо обслуговування будинку та надання житлово-комунальних послуг його співвласникам. Всі договори є чинними і не припиняли дію.
Вважає, що застосування судом першої інстанції ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» є порушенням норм матеріального права, оскільки вищезазначена стаття стосується передачі технічної документації, а не утримання та обслуговування багатоквартирного будинку, а також це не стосується оплати за фактично надані послуги, які надає ТОВ «Рада 5», так як ОСББ «Печерська хвиля» не обрала модель управління.
Також вважає висновок суду першої інстанції про те, що ОСББ «Печерська хвиля» з моменту реєстрації наділений правом нараховувати плату за утримання будинку та прибудинкової території та вимагати своєчасної оплати від співвласників багатоквартирного будинку не правильний, оскільки зазначене не підтверджено жодними доказами.
Вказує, що квитанції, які були подані представником відповідача до суду як доказ оплати за житлово-комунальні послуги, не можуть бути визнані судом як доказ погашення заборгованості за спірний період, так як там відсутнє призначення платежу.
5 квітня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача ОСОБА_1 , в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для надання ТОВ «Рада 5» послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2  та правильним висновок, що саме ОСББ «Печерська хвиля» з моменту реєстрації наділений правом нараховувати плату за утримання будинку та прибудинкової території і вимагати своєчасної оплати від співвласників багатоквартирного будинку.
Звертає увагу на те, що згідно з наданими представником відповідача квитанціями, ОСОБА_1 за період з 24 вересня 2021 року до грудня 2021 року сплатила за житлово-комунальні (експлуатаційні) послуги на рахунок ТОВ ІОЦ Рада 5 676,95грн.
Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення  в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для надання ТОВ «Рада 5» послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки саме ОСББ «Печерська хвиля» з моменту реєстрації наділений правом нараховувати плату за утримання будинку та прибудинкової території та вимагати своєчасної оплати від співвласників багатоквартирного будинку.
Крім того, суд першої інстанції виходив із того, що Господарським судом м. Києва у справі №910/21977/21 було встановлено, що ТОВ «Рада 5» ухилялось від забезпечення передачі ОСББ «Печерська хвиля» примірника технічної та іншої, передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж, а тому вважав, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 1 липня 2021 року до 1 грудня 2021 року.
Колегія апеляційного суду не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.
Судом встановлено, що 9 жовтня 2001 року ТОВ «Рада» корпорації «Позняки-жил-буд» та ОСОБА_1 уклали договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, за адресою: АДРЕСА_3 , згідно з яким відповідач взяла на себе обов`язок вносити передбачену договором плату за послуги не пізніше 1 числа наступного місяця.
Згідно з додатком від 26 червня 2002 року до вказаного договору п. 1.1 викладено в іншій редакції, а саме: Предметом договору є забезпечення підприємством обслуговування та поточного ремонту житлового будинку та прибудинкової території, де знаходиться квартира, що належить співвласнику на праві приватної власності. Адреса будинку: АДРЕСА_4 , загальна площа 139 кв.м. жила площа 76,3 кв.м. кількість осіб, що мешкає - 1.
Згідно розпоряджень Печерської районної у місті Києві державної адміністрації         № 588 від 31 травня 2002 року, № 1788 від 29 грудня 2002 року, № 994/1 від 3 липня 2003 року, затверджено акти державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, а також передано на баланс ТОВ «Рада 5», як експлуатаційної організації, житловий будинок АДРЕСА_2 .
Крім того, відповідно до установчого договору про створення та діяльність ТОВ «Рада - 5» затвердженого протоколом № 1 від 23 серпня 2002 року загальних зборів учасників, встановлено, що ТОВ «Рада 5» є правонаступником прав та обов`язків ТОВ «Рада» в частині договірних відносин по обслуговуванню будинку АДРЕСА_2 .
1 жовтня 2019 року ТОВ «Рада 5» (довіритель) та ТОВ «Інформаційно-обчислювальний центр «Рада» (повірений) уклали договір доручення №01/01/10, згідно з яким довіритель доручає, а повірений зобов`язується за винагороду від імені і за рахунок довірителя вчиняти певні дії, в тому числі виставляти від імені довірителя рахунки та квитанції на оплату послуг споживачам, отримувати кошти від споживачів, ініціювати переказ грошових коштів, отриманих від споживачів, укладати правочини та всі юридично значимі дії, що вчинені повіреним від імені довірителя в межах повноважень, передбачених цим договором.
Положенням частини 1 статті 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.
За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні чи колективні), управитель, виконавці комунальних послуг (частина 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Порядок формування цін (тарифів) на житлово-комунальні послуги наведений у статті 10 «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до положень якої, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.
Так, звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Рада 5» зазначало, що відповідач за період з липня 2021 року до 1 грудня 2012 року не сплачує за надані позивачем житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 6 210,89 грн.
Як вбачається із матеріалів справи 9 жовтня 2001 року ТОВ «Рада» корпорації «Позняки-жил-буд» та ОСОБА_1 уклали договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, за адресою: АДРЕСА_3 , згідно з яким відповідач взяла на себе обов`язок вносити передбачену договором плату за послуги не пізніше 1 числа наступного місяця.
Згідно з додатком від 26 червня 2002 року до вказаного договору п. 1.1 викладено в іншій редакції, а саме: Предметом договору є забезпечення підприємством обслуговування та поточного ремонту житлового будинку та прибудинкової території, де знаходиться квартира, що належить співвласнику на праві приватної власності. Адреса будинку: АДРЕСА_4 , загальна площа 139 кв.м. жила площа 76,3 кв.м. кількість осіб, що мешкає - 1.
Відповідно до п. 2.2.4 договору співвласник зобов`язується не пізніше 1-го числа наступного місяця вносити плату на рахунок підприємства пропорційно його частині власності в будинку і в розмірах, визначених чинним законодавством, за надані послуги, а саме: диспетчирізацію і технічне обслуговування ліфтів, вивіз побутових відходів, обслуговування будинкових вузлів обліку, їх стандартизацію і метрологію, обслуговування водостоків, люків, димовентиляційних каналів, протипожежної автоматики, внутрішніх та зовнішніх тепло- та електропроводів будинку, дезінфекцію, дератизацію, послуги аварійної служби, підготовку будинку до експлуатації у зимовий період, електроенергію на роботу ліфтів, на освітлення сходових кліток, опалення місць загального користування, воду на миття та полив прибудинкової території, податок на землю, матеріальні витрати, витрати на утримання адміністративного приміщення та апарату управління підприємства, санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування, комунальні та інші платежі, передбачені чинним законодавством України.
Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03 квітня 2017 року №386 затверджено зміни до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Дія відповідного Розпорядження поширюється згідно з п. 9 цього Розпорядження також на ТОВ "Рада5".
Представником позивача також було долучено до матеріалів справи докази з приводу виконання зобовязань по договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, а саме акти виконаних робіт та розрахунки щомісячної плати за утримання житла та надані послуги (Т.1, а.с. 112-124).
Відповідно до акта від 30 листопада 2021 року № 30-11201-5 виконаних робіт з обслуговування ліфтів за листопада 2021 року  за адресою АДРЕСА_2 було виконано роботи на суму 19 099,94 грн; за актом № 245 прийомки виконаних робіт за грудень 2021 року виконано робіт на суму 2 756,04 грн; за актом надання послуг № 14552 від 31 грудня 2021 року - вивіз твердих побутових відходів на суму 16 246,43 грн; за актом здачі-прийняття виконаних робіт за грудень 2021 року - послуги диспетчеризації на суму 5 263,72 грн; за актом здачі-прийому послуг № 12/5 за грудень 2021 року - дератизація на суму 896 грн.
Вказані докази є достатніми доказами на підтвердження факту надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, та інших комунальних послуг саме позивачем.
Так, згідно розрахунку заборгованості від 24 грудня 2021 року за адресою АДРЕСА_1 (загальна площа 139 кв.м. жила площа 76,3 кв.м.) за період з липня 2021 року до 1 грудня 2012 року у ОСОБА_1 існує заборгованість за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 6 210,89 грн, із яких 5 758,27 грн - основний борг; 40,77 грн - інфляційні нарахування; 24,25 грн - три відсотка річних; 387,60 грн - пеня.
Отже, позивач у справі, у період часу, за який порушується питання про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, є належною обслуговуючою організацією, а тому наділений правом вимоги щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.
Колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для надання ТОВ «Рада 5» послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 з тих підстав що рішенням Господарського суду м. Києва від 1 серпня 2022 року у справі № 910/21977/21 було зобов`язано ТОВ «Рада 5» передати ОСББ «Печерська Хвиля» технічну документацію на будинок, оскільки предметом доведення у цій справі є встановлення саме фактичного виконавця цих послуг. 
Доказів, що у спірний період саме ОСББ «Печерська Хвиля» були надані житлово-комунальні послуги, матеріали справи не містять, як і не містять доказів, що відповідачкою було здійснено оплату комунальних послуг безпосередньо ОСББ «Печерська Хвиля».
Так, встановлення лише наявності у особи права на вчинення певних дій за відсутності доказів фактичного виконання цих дій не може бути покладено в основу цього рішення.
В той же час, колегія суддів погоджується із тим, що представником відповідача до матеріалів справи були надані докази, а саме квитанції за період з 24 вересня 2021 року по грудня 2021 року про сплату за житлово-комунальних послуг на рахунок ТОВ ІОЦ Рада на суму 5 676,95 грн.
Як вбачається із матеріалів справи, 1 жовтня 2019 року ТОВ «Рада 5» (довіритель) та ТОВ «Інформаційно-обчислювальний центр «Рада» (повірений) уклали договір доручення №01/01/10, згідно з яким довіритель доручає, а повірений зобов`язується за винагороду від імені і за рахунок довірителя вчиняти певні дії, в тому числі виставляти від імені довірителя рахунки та квитанції на оплату послуг споживачам, отримувати кошти від споживачів, ініціювати переказ грошових коштів, отриманих від споживачів, укладати правочини та всі юридично значимі дії, що вчинені повіреним від імені довірителя в межах повноважень, передбачених цим договором.
В доводах апеляційної скарги позивач посилається на неможливість прийняття цих квитанції, як доказів лише з тих підстав, що в них відсутнє призначення платежу. В той же час, жодних заперечень, що ці суми надійшли на ТОВ ІОЦ Рада, як це передбачено договором  укладеними між ТОВ «Рада 5» та ТОВ ІОЦ Рада, також що у ОСОБА_1 існували інші зобов`язання, за яким вона повинна була внести оплату, не надано, а тому колегія апеляційного суду погоджується із судом першої інстанції про те, що ці квитанції мають бути враховані, як доказ оплати.
В той же час, згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача становить 5 578,27 грн, а оплачено відповідачем відповідно до наданих квитанцій (Т. 1, а.с. 248-258) на рахунок ТОВ ІОЦ Рада: за липень 2021 року - 1 190,10 грн; за серпень 2021 року - 1 218, 63 грн; за вересень 2021 року - 1 209,84 грн; за жовтень 2021 року - 1 209,84 грн; за листопада 2021 року - 848,85 грн, що в загальному становить 5 676,95 грн.
Таким чином, із відповідача підлягає до стягнення заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 81,32 грн (5 758,27 грн (основний борг) - 5 676,95 грн (сплачено відповідачем).
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таким чином, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу у грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовими зобов`язаннями.
З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина 1 статті 509 ЦК України).
Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошового зобов`язання, на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання вираженого в національній валюті полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів.
Разом з тим, підставою для нарахування заявлених позивачем у позові сум є необхідність встановлення прострочення виконання зобов`язання.
Так, умовами п.2.2.4. договору передбачено, що співвласник зобов`язаний не пізніше 1-го числа наступного місяця вносити плату на рахунок підприємства пропорційно його частині власності в будинку і в розмірах, визначених чинним законодавством. Однак, сам договір не містить чіткої обумовленої суми, яку має сплачувати відповідач щомісячно, тому відповідна умова договору є банкетною, яка відсилає до чинного законодавства в частині визначення розміру зобов`язання.
Відповідно до п. 2.1.3. договору саме на позивача покладено обов`язок доведення до відома співвласника змін витрат на утримання будинку та прибудинкової території і тарифів на послуги.
Доказів про дату, з якої відповідачеві було доведено розмір зобов`язання щодо комунальних платежів за надані позивачем житлово-комунальні послуги за спірний період, матеріали справи не містять.
Наявні у матеріалах справи повідомлення (Т.1, а.с. 112-114) також не містять доказів, коли такі повідомлення були надані/отримані відповідачем.
Відтак колегія апеляційного суду не може визнати доведеним факт прострочення виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати послуг.
За таких обставин, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 40,77 грн, 24,25 грн, як три проценти річних та пені в сумі 387,60 грн не підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
За приписами ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, то суд і змінює розподіл судових витрат.
Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.
Із даним позовом ТОВ «Рада 5» звернулось 22 лютого 2022 року. Ціна позову склала 6 210,89 грн, а позов задоволено на суму 81,32 грн. Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги розмір задоволених позовних вимог складає 1,30 %
Згідно Закону України "Про судовий збір" та враховуючи ціну даного позову (6 210,89 грн) при поданні цього позову підлягав сплаті судовий збір у сумі 2 481 грн. За звернення до суду із апеляційною скаргою підлягав сплаті судовий збір у розмірі 3 721,50 грн (2 481*1,5).
Матеріалами справи встановлено, що позивачем був сплачений судовий збір у встановленому розмірі, а саме відповідно до платіжного доручення № 1029 від 10 лютого 2022 року сплачено 2 481 грн (Т.1, а.с. 16), відповідно до платіжного доручення № 6570 від 27 грудня 2022 року сплачено 3 405 грн (Т.2, а.с. 33) та платіжного доручення №1314 від 13 березня 2023 року на суму 316 грн (Т.2, а.с. 46).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовано ст. 133, 137, 141 ЦПК України
Так, статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, то судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рада 5» в сумі 80,63 грн, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог з урахуванням положень ч. 2 п. 3 ст. 141 ЦПК України.
Крім того, як вбачається із матеріалів справи відповідачка ОСОБА_1 зверталась до суду першої інстанції із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яка з урахуванням заяви про доповнення до заяви про витрати на професійну правничу допомогу складає 4 005,99 грн (Т.1, а.с. 189-194, Т.2, а.с. 17-19) та надала докази про оплату послуг адвоката на суму 3 800 грн.
Також, відповідачкою було заявлено в апеляційному суді про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн та надано докази про оплату послуг адвоката на суму 2 000 грн.
Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 цієї статті, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що до матеріалів справи відповідачкою долучено договір про надання правової допомоги № 123/4 від 14 травня 2019 року укладений між адвокатом Яковлєвим І.О. та ОСОБА_1; докази про оплату послуг адвоката у суді першої інстанції на суму 3 800 грн та у апеляційному суді на суму 2 000 грн; акт виконаних робіт від 3 квітня 2023 року згідно договору про надання правової допомоги на суму 2 000 грн (за написання відзиву на апеляційну скаргу). 
З вищевказаних документів вбачається, що ОСОБА_1 надано юридичні послуги, вартість яких у суді першої та апеляційної інстанції становить 5 800 грн.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц зазначив, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.
За наведених обставин колегія суддів вважає, що відповідачкою доведено факт понесення нею судових витрат на юридичні послуги у суді першої та апеляційної інстанції.
Ураховуючи викладене та зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 , витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню за рахунок позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 5 724, 60 грн, що складає (98,70%).
Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Таким чином за рахунок позивача підлягають відшкодуванню відповідачеві витрати на правничу допомогу у суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 5 719,37 грн (5 800 грн (витрати на правову допомогу відповідача)-50,63 грн (судовий збір).
Колегія суддів вважає, що підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу відсутні, оскільки позивач не подавав до суду першої інстанції чи апеляційної інстанції окремих клопотань про зменшення таких витрат, як і не наводив таких доводів щодо їх зменшення. А згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Указана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.
Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.
За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.
 
Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375 України, апеляційний суд,
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» задовольнити частково.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з  ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 81 (вісімдесят одну) грн. 32 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» (ЄДРПОУ 32070545) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 5 719 (п`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять) грн 37 коп. витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий	Т.О. Писана	
Судді	К.П. Приходько	
		
	С.О. Журба